ASZTALKÖZÖSSÉG A LEGYEKNÉL. 199 



'Guineába, minden gyűjtőeszköz hiányában úgyse tehettem vohia egyebet, 

 mint tovább tanulmányozni az Ommatins. és Agroniyza példás barátságát. 



Pókkal i'('ii(létjes],edő lc(j [/('],'. — Azt hinnők a legyekről, hogy azok 

 a pókoktól a legnagyobb mértékben rettegnek, s a mint csak észreveszik e 

 folyton reájuk vadászó ellenséget, a bekövetkezhető veszedelem elől azon- 

 nal odább állani igyekeznek. Pedig nincsen egészen úgy, mert a legyek 

 közmondásos szemtelensége a pókokkal szemben sem tagadja meg magát; 

 a legyek még a pókok lakomájához is oda furakodnak, ha kilátásuk van rá, 

 hogy a mellett ők is nyalakodhatnak. 



A múlt nyáron többször voltam tanúja a legyek ebbeli élelmességének. 

 A hívatlan vendégek mindig a Desmometopa M-nlrnni Meig. és M-nigi'um 

 Zett. apró legyek voltak. 



A budai Gellérthegy déli lejtőjén augusztus 2-án délután eg}^ ernyős 

 virágon egy lesből vadászó sárgásfehér pókot, az alakoskodó keszegpókot 

 [Mlsiitnena vafia Cjj.) vettem észre, a mint egy megölt méh (Ajris melli- 

 fica) hulláján lakmározott, miközben számtalan apró légy rajzott körülötte. 

 A szokatlan látvány engem is figyelmessé tett, és egészen közelről szem- 

 ügyre vettem az egész társaságot. Míg a pók a nyaka táján megharapott 

 méh nedvét szívogatta, addig az apró legyek a méh vírágporos lábaira és 

 l^otrohára telepedtek és mit sem törődve a pókkal, élvezték a fáradság nél- 

 kül nyert eledelt. Sőt néhány légy olyan vakmerő volt, hogy egészen a pók 

 szájához tolakodott és ott nyalakodott, míg a többi, alkalmas helyet ke- 

 resve, a pók fején és testén a legnagyobb fesztelenséggel futkározott. A pók, 

 úgy látszik, nagylelkűen oda engedte nekik lakomájának hulladékait s egy 

 pillanatra sem hagyta abba az evést ; csak a mikor már a szája körül és a 

 saját testén zsibongó tányérnyalók szemtelenkedését megsokalta, tett egy- 

 egy türelmetlenkedő mozdulatot és lábaival közéjük csapott. A megi'iadt 

 legyek erre szétrebbentek, de azonnal ismét csak vissza szálltak, a nélkül 

 azonban, hogy a rendreutasítás után legalább egy kissé szerényebben visel- 

 ték volna magukat. Egy idő múlva aztán az egész lakomáz(') társaság 

 gyűjtő-üvegembe került. 



E legyek azonban nemcsak a pókok, hanem másféle ragadozó rovarok 

 lakomájához is oda furakodnak. Ezt szintén f. év június 7-én tapasztaltam 

 a budai kincstári erdőnél, a hol egy Zygsena-lepke testén lakmározó rabló- 

 légy (M((chiiiins riislirus Meig.) zsákmányára gyűltek. A tányérnyalók 

 /azonban ez esetben mind a Di'simnHcfojxi M-alriini fajhoz tartoztak. 



14* 



