454 



Dî ZEMANYI 



megakadályozza. Az egészen kis (0,5 — J,o mm.) kristályok nagyon világos 

 rózsaszínűek vagy viztiszták, a nagyobbak színe sötétebb, kissé az ibolyásba 

 hajló, kevésbbé átlátszók, vagy csak áttetszők. A kristályok mind meg- 

 nyúltak a verticális tengely irányában, a melynek egyik végével nőttek fel ; 

 az egyes alakok uralkodása és a kristályok szabad végeit elzáró lapok ki- 

 fejlődése szerint megkülönböztethetünk n3^árs-, tű- vagy vésőalakú kristá- 

 lyokat, ritkábbak az oszloposak és a hosszúkás táblásak. 



A n[i<írs- vagy tíídloLú kristályoknál (1., i2. és 3. rajzi a meredek 

 brachydomák és pyramisok uralkodnak, a domák lajTJai kissé szélesebbek 

 mint a pyramisoké, a tetőző {Hl} és {Oll} alakok többnyire egyensúlyban 

 fejlettek ki és alárendelt apró lapok; a kristályok átmetszete közel áll egy 

 szabályos hatszöghöz. Ezekhez hasonló víztiszta, nyársalakú kristályokat 

 ismertetett Schmidt S."*' Kis-Hnileczről. 



A vcsöalal.ú kristályokon, a melyek majd megnyúltak a főtengely 

 irányában, mint azt a 1)., 10. és 14. rajz tünteti fel, majd inkább laposak 

 (5., 7. és 18. rajz), az uralkodó l)rachydomák mellett a pyramisok jóval kes- 

 kenyebbek ; egészen alárendelt (Hl), a mely alak úgy ezeknél, mint a tű- 

 alakiiaknál is nem ritkán hiányzik. A kristályok átmetszetben az eg3àk átló 

 irányában elnyúlt hatszögek. 



Az oszlopofi kristályok jellegét {OlO] és {llO] adják meg, egyensúly- 

 ban fejlettek ki, néha azonban [OlO] valamivel nagyobb (8., J 1. és 12. rajz). 

 Végül vannak vékonyabb vagy vastagabb táblák {olo} szerint (6., 17., 

 17«., és 18. rajz), vag}' [HO] két lapjának uralkodása (15., 15(y: és 21. rajz) 

 következtében ; ez utóbbiak főképen az ikerkristályoknál. 



Az egyszerű kristályok ritkák, ikrek vannak túlnyomó számban (iker- 

 lap {llO]); a tüalakú kristályok, ha egj^szerüeknek is tűnnek fel, belsejük- 

 ben több vékony ikerlemezke van, a mi a doma- és pyramislapok megfelelő 

 irányú rovátkosságát okozza. Az ikrek két (15., 15«., 16., 16«., 18., 18«. és 

 21. rajz), három (17., 17«. és 20. rajz), vagy négy (22. rajz) egyénnek össze- 

 növései ; az ikeregyének majd egyensúlyban fejlettek ki (15. és 21. rajz), 

 majd nem (J 8. rajz). Némely ikerkristályon a termináló [011} látszólag 

 mint egy pyramisnak azonos lapjai tűnnek fel ; ezt ábrázoltam a 22. rajz- 

 ban, egy tűalakú ikerkristály horizontális projectióján. 



A megvizsgált kristályokon a meredek brachydomák többnyire kevésbbé 

 meredek pyrami sokkal vannak combinálva, a minek következtében a pyra- 

 mis és doma combinatiói élei a /• tengely vége felé convergálnak ; ritkábban 

 tompítják a pyramis megfelelő sarkéleit a hozzátartozó domák (7. rajz). 



ScHRAUF** a dognácskai aragonitkristályokra azt jegyzi meg, hogy a 



* V. ö. a íáü. sz. alatt idézett dolgozat íáíi. lapján, 

 ** Az i. h. 470. 1, 



