8 G. ADLERZ, TOMOGNATHUS SUBLAEVIS. 
sina slafvar, att han ej i likhet med Polyergus förlorat in- 
stinkten att sjelf upptaga sin näring, åtminstone om den 
finnes nära tillgänglig,att han vidare till och med kan under 
ganska lång tid underhålla larvernas lif och skydda samhället 
mot fiendtliga angrepp, men att hans instikt att röfva slaf- 
var är så framträdande och tager hans energi i så hög grad 
i anspråk, att vanan att egna sig åt de myrarbetare ålig- 
gande husliga bestyren 1 det närmaste kan betecknas såsom 
rudimentär. 
De föregående försöken att isolera Tomognathus hade 
endast varat i några få dagar. Jag har sedermera afspärrat 
ett antal af 35 Tomognathus-33, af hvilka ännu efter 135 
dagars förlopp 6 voro vid lif. Att äfven dessa då dogo, be- 
rodde uteslutande på en försumlighet å min sida. Dessa 
Tomognathus-33 hade under sin afspärrning ständigt visat 
en stor håglöshet, i det de nästan ständigt sutto hopkrupna 
i en klunga, utan att visa någon benägenhet för att ströfva 
omkring i sitt artificiella bo. Så mycket mera påfallande 
var den plötsliga verksamhetslust, som de visade, då efter 
60 dagar tillfälle bereddes dem att bortröfva några larver 
från ett annat samhälle. Dessa larver putsades och matades; 
upprepade försök af de rättmätiga egarne att återbörda dem 
afslogos för det mesta, men i de fall, då de lyckats, dröjde 
det ej länge, förr än T. åter satte sig i besittning af sitt 
rof. Emellertid tycktes den omvårdnad, som I". egnade dessa 
larver, ej i längden vara tillräcklig, ty många dogo, och alla 
magrade 1 hög grad, hvilket var särdeles i ögonen fallande 
vid jämförelse med larverna i de samhällen, der Leptothorazx- 
33 funnos. 
I ett i det fria anträffadt samhälle, som innehöll, förutom 
larver, talrika puppor i alla tre könen af Leptothorax, åt- 
skilliga utvecklade gg och 99, men ingen enda $ af Lepto- 
thorax, var det de 11 Tomognathus-arbetarne, som ifrigt un- 
danskaffade larver och puppor, dervid endast helt lamt bi- 
trädda af Leptothorax-honorna. 
Om sålunda T. kan under temligen lång tid försörja 
både sig sjelf och larverna, är det emellertid högst osanno- 
likt, att ett sådant af ensamt Tomognathus-individer bestående 
samhälle kan i längden ega bestånd. De fakta, som 1 det 
följande skola framläggas, tyda derpå. 
