BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 21. AED. IV. N:04. C) 
Äfven vid infångandet af de vanliga, af både Tomogna- 
thus-3 och Leptothorax-3 bestående samhällena ser man T., om 
också mera lamt, deltaga i räddandet af larver och puppor. 
Några få gånger har jag sett Tomognathus-arbetare vid 
sådana tillfällen bära andra skadade dylika eller Leptotho- 
rax-3, som varit oförmögna att sjelfva gå. I dessa fall sökte 
de, enligt myrornas vanliga behandlingssätt af skadade kam- 
rater, bortbära dem från boet. Vid ett liknande tillfälle 
har jag t. o. m. tvänne gånger iakttagit 7. bärande en oska- 
dad L.-3 på vanligt myrmicidsätt, hvarvid bäraren med sina 
käkar omfattar undre sidan af hufvudet eller ena mandibeln 
af den burna myran, hvars kropp dervid kommer att hänga 
bakåt öfver bärarens rygg. (De skadade fattas helt regel- 
löst så, som det för tillfället faller sig lämpligt.) 
En dylik benägenhet hos Tomognathus att vid fram- 
tvingade flyttningar inom de artificiella boen mer eller min- 
dre verksamt deltaga 1 transporten af afkomman har man 
ganska ofta tillfälle att iakttaga; men oftast bäras T.-arbe- 
tarne sjelfva af sina slafvar. (De enda iakttagna exemplen 
på omvändt förhållande äro de ofvannämnda.) 
Vid en i det fria iakttagen flyttning af ett T.-L.-sam- 
hälle var flyttningen vid min ankomst redan i full gång. 
Den sträckte sig blott från stubbens ena till dess andra sida 
och orsakades påtagligen deraf, att myrorna på sin förra 
boningsort oroades af ett närboende samhälle af stackmyror 
(F. rufa). På en tid af 20 minuter sågos 8 T.-358 bäras på 
vanligt sätt af L.-arbetarne. Dessutom sågs en T.-3, gående 
bakom en L.-3,i hack och häl följa denne bort till det nya boet. 
Den förre höll dervid sitt hufvud och sina antenner på L.- 
arbetarens abdomen och syntes bli mycket orolig, om han 
vid en oväntad vändning af sin vägvisare ej ögonblickligen 
återfann honom. Som vanligt vid ett sådant vägledningssätt 
följde den bortre myran noggrannt hvarje liten krök, som 
vägvisaren gjorde. Under vägen angreps L.-arbetaren af en 
stackmyra, hvarvid både L. och T. skyndsamt gömde sig i 
en barkspringa. Em stund derefter, sedan faran var öfver, 
sågs L. draga fram TZ. vid ena mandibeln, men något bä- 
rande blef ej af, utan de fortsatte sin väg som förut. Ingen 
T. sågs gå för sig sjelf bort till det nya boet, men tre styc- 
ken sågos ensamma, utan att tveka om vägen, återvända till 
oden gamla boningsplatsen. Att det sålunda ej är brist på 
