BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL BAND 21. AFD. IV. N:04, 11 
gjorda i Polyergus-samhällena, i det nämligen Polyergus-arbe- 
tarne ofta fasthållas vid benen och nedsläpas af sina fusca- 
slafvar, då de vilja aflägsna sig ur boets gångar. 
Ett visst beroende af slafvarne låter sig sålunda ej för- 
nekas och framgår ytterligare deraf, att 7. i de flesta fall 
låter mata sig af slafvarne, samt att han ej såsom L. ses 
hemföra byte till föda. Han kan derför visserligen, om 
lämplig näring direkt erbjudes honom, nödtorftigt uppehålla 
sitt lif utan slafvarnes bistånd, men går deremot sin under- 
gång till mötes, om föda ej finnes att omedelbart tillgå. 
De ofvannämnda 35 isolerade 7T'.-8 lade åtskilliga ägg, men 
intet enda nådde full utveckling, hvilket kan bero derpå, att 
T. saknar förmåga att på ändamålsenligt sätt sköta äggen, 
enär i de öfriga boen, i hvilka Leptothorax-arbetare funnos, 
larver utkläcktes ur åtminstone de flesta af 7. lagda äggen. 
I byggnadsarbeten deltager T. ej. Ett enda tvifvelaktigt 
exempel på motsatsen har jag visserligen iakttagit, men då 
verksamheten i detta fall var alldeles ändamålslös, torde den 
snarast kunna tolkas såsom en rudimentär yttring af en i 
det allra närmaste försvunnen vana. Fallet var följande. I 
ett af de artificiella boen sågs en T. en dag ifrigt sysselsatt 
med att bortbära barksmulor och jordpartiklar från boets in- 
gång, under det samtidigt tvänne Leptothorax-arbetare lika 
ifrigt sysslade med att ditbära sådana för att förstärka den 
vall, som de uppfört kring sin lilla kammare. Genom me- 
ningsskiljaktigheterna neutraliserade de sålunda delvis hvar- 
andras arbete. 7T. tröttnade dock först. Fallet är alldeles 
enstaka och kan derför endast aflägga vittnesbörd om att 
verksamhetslusten ännu ej fullständigt utslocknat hos alla 
Tomognathus-imdivider. 
Till det, som ofvan blifvit sagdt om förhållandet mellan 
de båda arterna inom samhället, kan läggas, att T. ofta är 
föremål för smekningar af Leptothorax-arbetarne, hvilka ifrigt 
slicka honom öfver alla kroppsdelar, medan han vällustigt 
sträcker och vrider sin kropp och stundom ligger kullslagen 
på sidan eller på ryggen. Dessa tjenster synes TI. för öfrigt 
vara mycket villig att återgälda sina slafvar, hvilka dervid bete 
sig på ungefär samma sätt som 7. under putsningsprocessen. 
Redan vid ett föregående tillfälle! har jag skildrat det 
våldsamma uttryck, som Tomognathus-arbetarnes stridslystnad 
! Myrmecol. Stud. II, sid. 246. 
