BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 21. AFD. IV. N:04. 13 
föregående segment (2:a petiolarleden), finner jag hos Tomo- 
gnathus och Leptothorax en otvifvelaktig stridulationsrasp i 
ett system af fina parallela tvärlister, hvilka vid stridula- 
tionen gnidas mot bakre kanten af föregående led. Alla 3 
könen hos de nämnda slägtena äro försedda med denna ljud- 
apparat. 
Såsom ofvan nämnts, kunna de af Tomognathus och Lepto- 
thorax frambragta ljuden ej förnimmas af personer med fin 
hörsel. Deremot har det lyckats mig att göra dem fullt 
hörbara och tydliga med tillhjelp af en mikrofon, på hvars 
kolstaf myrorna fastklibbades med hufvudet. I denna fatala 
situation jämrade sig myrorna genom en ihållande stridula- 
tion, hvarvid ljudet i hörluren påfallande liknade knarrandet 
af en skosula. 
Men ljudorgan hos ett djur, som saknar hörsel, skulle 
ju vara meningslösa, då de ifrågavarande ljuden äro så svaga, 
att de svårligen kunna injaga skräck hos några fiender. Alla 
hittills offentliggjorda försök att påvisa hörselförnimmelser 
hos myror hafva dock gifvit negativt resultat. Sjelf gjorde 
jag för många år sedan en del försök i samma syfte, men 
förgäfves. 
Enligt min nuvarande erfarenhet beror detta negativa 
resultat dels på beskaffenhet af de ljud, som vid experimen- 
ten kommit till användning, dels, och kanske förnämligast, 
på ett trögare temperament hos de arter, med hvilka för- 
söken anställts. 
Resultaten af mina försök under sista året att påvisa 
hörsel hos myror har jag å annat ställe offentliggjort.! Här 
må blott nämnas, att Formica sanguinea (samt i mindre grad 
fusca och rufa) ke tydligt reagerar mot vissa ljud. Verk- 
sammast visade sig ett häftigt stråkdrag på en violin, syn- 
nerligast på G-strängen, hvilket har till följd, att förut stilla- 
sittande myror förskräckta spritta till och börja springa oro- 
ligt omkring. Isynnerhet reagera honorna lifligt mot dessa 
ljud, hvilket dock sannolikt ej är att tillskrifva finare hör- 
sel, utan ett skyggare temperament. En stor del af arbe- 
tarne röja å andra sidan ingen förnimmelse af ljuden, hvilket 
äter sannolikt blott tyder på deras individuella tröghet. 
Mina skäl för att betrakta antennerna såsom de egentliga 
; 1 Stridulationsorgan och Wudförnimmelser hos myror (Öfvers. af 
Vet. Akad. Förhandl. 1895. N:o 10). 
