20 G. ADLERZ, TOMOGNATHUS SUBLAEVIS. 
mera äfven WASMANNS) undersökningar tyckas ådagalägga, 
att ur de obefruktade arbetareäggen hos Camponotider endast 
hanar utvecklas, förhållandena kunna visa sig annorlunda 
inom Myrmicidernas grupp, liksom de inom andra stekel- 
grupper visat sig mycket vexlande hos närstående arter.! 
Äfven i detta samhälle beröfvades några af hanarne sina 
vingar, hvilket äfven var fallet med de båda Leptothorax- 
honorna strax sedan de utkläckts. I detta fall hade jag till- 
fälle att se Tomognathus-arbetarne bortrycka dem för att 
länge derefter tugga på dem. 
En hane dödades under egendomliga omständigheter 
omedelbart efter kläckningen. Många både T- och I-3 
trängdes kring den nye medborgaren för att biträda vid 
pupphudens aflägsnande. Medan denna ännu satt kvar i 
abdomens spets, putsade hanen sina antenner. Emellertid 
började några Tomognathus-arbetare ifrigt syssla med hans 
vingar, hvilka de sleto våldsamt och sökte afbita vid roten, 
hvilket också efter en half timmes våldsamma ansträngningar 
lyckades. Hanen gjorde vid denna operation energiskt mot- 
stånd. Till sist började en T., som förut varit den verk- 
sammaste vid vingarnes afbitande, rikta sina bett mot andra 
delar af hanens kropp med det resultat, att denne, en timme 
efter sedan åtgärderna för hans befrielse från pupphuden 
börjat, hade hufvudet skildt från kroppen samt alla benen 
afbitna. 
Äfven de nämnda små Leptothorax-honorna föllo under 
3:dje veckan af sitt imagolif i onåd hos arbetarne af sin egen 
art. De misshandlades ofta svårt och bortburos eller bort- 
leddes vid en antenn ur boet. Upprepade gånger återvände 
de, ehuru de visade synbar rädsla vid hvarje möte med en 
L-8, men lika ofta aflägsnades de åter ur boet. Möjligen 
voro arbetarne af den meningen, att det kunde vara på tiden 
för honorna att svärma, hvartill dessa små honor med sina 
outvecklade ovarier dock äro föga egnade. 
1 Så t. ex. kan erinras om Nematus Vallisnierii, en bladstekel, som enl. 
ADLER (Generationswechsel der Eichen—Gallwespen, sid. 240) fortplantar sig 
med tvänne årliga parthenogenetiska generationer, medan en annan art af samma 
slägte, N. ventricosus, förekommer i båda könen, men dock kan fortplanta 
sig parthenogenetiskt och dervid frambringa båda könen. Hos vissa ekgall- 
steklar frambringas parthenogenetiskt endast honor (så hos några Aphilothrix- 
arter), hos andra utgöres hvarannan generation af uteslutande honor, ur 
hvilkas obefruktade ägg framgå både hanar och honor, hvilka efter parning 
åter frambringa en generation af uteslutande honor. 
