BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 21. AFD. IV. N:04. 35 
L-arbetarne, som togo hand om äggen och placerade dem på 
lämpligt ställe. Det hos myror vanliga förhållandet, att 
äggen i klumpar hänga fast vid hvarandra, beror ej på någon 
klibbighet, utan är endast ett adhäsionsfenomen hos det glatta 
skalet. Några af äggen voro påfallande stora, enligt mätning 
3/4 mm. Andra, lagda af samma Tomognathus-individer, voro 
betydligt mindre. 
Då sålunda efter all sannolikhet embryot i de förra har 
större näringsmängd till sitt förfogande än i de senare, vore 
det ju möjligt, att detta kan öfva något inflytande på dess 
utvecklingsriktning så till vida, att det kunde vara bestäm- 
mande för den blifvande myrans kön.! 
Denna frågas afgörande stöter i ett myrsamhälle på så 
stora svårigheter, att jag ej ännu sett mig i stånd att an- 
ställa några försök 1 detta syfte. 
Embryonalperiodens längd vexlade för under december 
och januari lagda T-ägg mellan 30 och 35 dygn. Ägg, som 
lagts i början af maj, behöfde omkr. 25 dygn för sin ut- 
veckling. 
För jämförelsens skull kan nämnas, att i ett under samma 
omständigheter hållet samhälle af Leptothorax tuberum de i 
januari lagda äggen behöfde i det närmaste 2 månader för 
sin utveckling, medan ägg af Formica sanguinea, lagda under 
senare hälften af april, utvecklades på 24 dygn. I allmän- 
het tycktes larverna befria sig från äggskalet utan med- 
verkan af arbetarne. 
Kort stund efter kläckningen svälla de ut till betydligt 
större dimensioner än äggen, hvilket utan tvifvel beror derpå, 
att de förut hopsjunkna trachéerna fyllas med luft. Hufvudet 
är relativt mycket stort och särdeles tydligt afsatt hos de 
nykläckta larverna. Ryggsidan bär redan nu långa hår. I 
Svenska myror har jag fäst uppmärksamheten på myrlarvernas 
1 Då äggen faktiskt visa rätt betydliga storleksdifferenser, tycks det 
mig ligga nära tillhands att antaga, att de större äggen vid passagen genom 
vagina genom tryck på receptaculum seminis skulle kunna åstadkomma en 
utgjutning af sperman och sålunda befruktas, medan de mindre äggen ej ut- 
öfvade ett sådant tryck och derför blefve obefruktade. Dermed i öfverens- 
stämmelse står den af LUBBOCK uttalade åsigten, att honor skulle produceras 
vid rikligare näring. En annan fråga blir det, om antagandet af en sådan 
mekanisk inverkan af äggen låter förena sig med hvad man känner om bi- 
honans äggläggning. De obefruktade, d. v. s. hanäggen, läggas af henne i 
särskilda celler, och visen antages kunna sjelf reglera spermans utträde ur 
receptaculum. Såvidt jag känner, har någon skillnad i storlek mellan de 
olika slagen af ägg hos bien ej blifvit anmärkt. 
