26 G. ADLERZ, TOMOGNATHUS SUBLAEVIS. 
och till och med företaga ströftåg deromkring, hvarunder 
han ifrigt sökande inträngde 1 barkspringorna, men efter 
längre eller kortare stund återvände han ständigt till boet. 
I barkspringorna ertappades alltsomoftast flyktingar, som der 
sökt skydd med sina räddade larver och som nu förskräckta 
skyndade undan med sina bördor, då fienden plötsligt åter 
uppenbarade sig. Antagligen afse dessa ströftåg att upp- 
bringa en eller annan puppa, på samma sätt som sanguinea 
vid sina angrepp på fusca-samhällen sprider sig på den sidan, 
hvaråt flykten riktas, och söker rycka till sig en och annan 
af de flyendes puppor. Emellertid sågs T. i början ej göra 
något byte under dessa ströftåg; men så hade också blott en 
na puppa blifvit bortburen. | 
Då jag omkr. kl. 6 e. m. lemnade platsen, pågingo ströf-' 
tågen ännu, och en och annan L. sågs ännu våga sig ned 
för att söka rädda. Förskräckelsen hos Leptothorax-arbetarne 
var så stor, att, då händelsevis två af dem möttes vid kanten 
af någon springa, båda regelbundet ryggade tillbaka, på 
samma sätt som om de mött sin fruktade fiende. 
Följande morgon, kl. 9—10, besöktes platsen, hvarvid L- 
arbetarne ännu sågos bära sina bördor hit och dit, men nu 
på stubbens aflägsnaste delar eller på marken närmast der- 
omkring. Några sågos t. o. m. ställa sina steg på rätt stort 
afstånd derifrån. En TY. sågs ströfva kring boets öppning, 
sökande liksom föregående dag. En annan sågs, likaledes 
ifrigt sökande, på stubbens aflägsnare delar intränga i bark- 
springorna och till och med i gömslen på marken närmast 
kring stubben. På många ställen, der han sålunda inträngde, 
uppjagades, liksom dagen förut, Ayktingar, som der sökt ett 
gömställe. Några allvarligare sammandrabbningar egde ej 
rum, utan L. tog genast utan strid till lykten. På ett ställe 
nedanför stubben, der en 7. länge vistades, kom han slutligen 
upp med en halfvuxen larv mellan käkarne. Med brådskande 
steg skyndade han nu i väg, visst icke raka vägen till boet, 
ty detta tilläto ej terrängförhållandena, men dock så, att han 
uppenbarligen hade alldeles klart för sig, utan synbart an- 
vändande af antennerna, åt hvilket håll boet var beläget.t 
! I ett af mina fångna T-L-samhällen, inhyst i en stor glaslåda, före- 
togs en afflyttning från lådans ena ända till den andra, hvarvid L-arbetarne' 
ditburo T-arbetarne, larverna samt en och annan L-arbetare, som ej sjelf- 
mant ville gå dit. Vägen till det nya boet var oländig; trånga passager 
funnos, som vållade bärarne mycken svårighet. Detta gjorde att några, miss- 
