6 HEMBERG, ELGENS DENTITIONER. 
slägtet än med genus capreolus. Denna öfverensstämmelse 
mellan elgens och rådjurets dentition blir så mycket mera 
påaktansvärd, som man redan förut påvisat analogien mellan 
dessa djurarters metacarpalben, hvilket sedan gifvit BRrRoor! 
anledning till uppställning af cervingruppen »Telemacarpi, 
till hvilken elgen, rådjuret, renen och de flesta amerikanska 
cerviner hänföras, under det att kron-, dof-, axis- och gamla 
verldens öfriga hjortarter hänföras till gruppen »Plesiometa- 
carpi». 
x +x 
Hos alla lägre ryggradsdjur utgöras tänderna hufvud- 
sakligen af en mer eller mindre ensartad serie koniska 
spetsar, hvilka vid käkarnas sammanslutning utfylla hvar- 
andras mellanrum. De äro derför snarare att betrakta så- 
som grip- eller bitverktyg än såsom egentliga tuggnings- 
redskap. Och i sjelfva verket kan tuggningsprocess först 
ifrågakomma sedan vissa muskler tillkommit, medelst hvilka 
underkäken försättes i en mer eller mindre fullkomlig fram- 
eller sidoverkande rörelse mot öfverkäken. 
De lägre ryggradsdjurens käkar med koniska, enspetsade 
tänder fungera egentligen endast genom en utvecklad muskel 
(musculus temporalis), hvilken hufvudsakligen verkar såsom 
tillslutare af käken. Först genom tillkomsten af tvänne nya 
muskler (m. pterygoideus och masseter) sker underkäkens 
rörelse emot öfverkäken på ett sätt, som möjliggör födans 
egentliga tuggning, d. v. s. skärning, slitning, söndermalning. 
Den förra af dessa muskler, som består af tvänne por- 
tioner, en medial och en lateral, åstadkommer vid samtidig 
funktion underkäkens fram- och återrörelse, vid ensidig en 
sidomalande rörelse. Genom den vigtiga yttre tuggmuskeln 
(m. masseter), hvilken består af fem par muskler, förrättas 
det hufvudsakliga tuggningsarbetet.? Följden af dessa nya 
tuggmusklers tillkomst blifver en serie högst väsentliga för- 
ändringar i däggdjurens hela tandbyggnad, synnerligast fram- 
trädande i kindtändernas form, styrka, struktur och antal. 
Mindre påfallande äro deremot formförändringarna hos 
däggdjurens fram- och hörntänder, hvilka i stort sedt bibe- 
! Proc. Zool. Soc. 1874 och 1878. 
? Ang. dessa muskler jemf. Franck: Anatomie 1871. 
