BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 21. AFD. IV. N:03. JD 
undersökningsobjekt, hufvudsakligen tillföljd af deras regel- 
bundnare form. 
Mätningarna hafva företagits tvärs öfver de usurerade 
lobspetsarna, samt å den halfmånformiga ytans bredaste del, 
incl. emaljkanten. Tillföljd af perspektivet å planscherna 
synas dessa fält smalare än i verkligheten; siffrorna i före- 
gående sidas tabell angifva deras effektiva bredder. 
Af förestående tabell synes att bredden af lobernas usur- 
fält regelbundet ökas med omkring 1 mm. för hvarje ålders- 
klass och lefnadsår. Under samma tid (eller de fem lefnads- 
åren) förkortas vertikalhöjden af molarernas yttre lober från 
i medeltal 21,5 mm. hos spetstjuren till 12,8 mm., hos tio- 
spetsen. Deras totala sänkning under samma tid belöper sig 
sålunda till 8,7 mm., eller 1,5 mm. pr år och åldersklass. 
Tillföljd af tändernas koniska form torde tandslitningen 
under elgens högre lefnadsstadier taga ett långsammare för- 
lopp. Jag har sålunda nedlagt mycket gamla elgtjurar med 
defekta framtänder och delvis anfrätta molarer, hvilkas tand- 
höjd å de yttre molarloberna knappast understigit 10 mm. 
Att en långt avancerad tandslitning, hvarigenom födo- 
ämnenas fullständiga söndermalning försvåras eller försenas, 
verkar nedsättning af djurets krafter, detta förhållande kon- 
stateras hos våra idisslande husdjur i ladugården och på 
betesfältet. Att denna allmänna degeneration särskildt be- 
träffande elgen åtverkar på hornkronans utveckling och form, 
framgår utaf flera af mig undersökta kranier med vidsittande 
horn; ehuru äfven andra orsaker till hornkronans tillbaka- 
sättning äro bestämdt påvisningsbara. 
Jag betonar ännu en gång den ofvan uttalade uppfatt- 
ningen, att tandslitningen såsom ålderskriterium endast eger 
praktiskt värde intill ett visst åldersstadium, eller omkring 
sjette året. De undersökningar, hvilka inom den angifna 
latituden blifvit företagna å tandslitningen i jemförelse med 
djurets normala hornstadium, vågar jag likväl icke anse fullt 
uttömmande. 
Det är derför att hoppas att intresserade jägare och 
zoologer fortsätta dessa undersökningar, gifva befogade kor- 
rektiv och såmedelst fullkomna ett specialstudium, egnadt 
att utvidga vår kännedom om den störste af nordens cerviner. 
