i-2 in BERNÁTSKY J. 



lag a kliiiia ))ef()lyHsát liozzuk szóba, akkor arra az erediüéuyre jutunk, 

 hogy ez a növény egész Közép- és Dél-Magyarországon előfordul ^a hol 

 megfelelő talajviszonyok kínálkoznak) : de a délibi) vidékeken elváltozik, 

 úgy hogy ottan már nem a typikus faj fordul elő, hanem a var. laiiugino- 

 sum. Épen ez a fajváltozat bizonyítja legjobban, hogy bizonyos szélességi 

 fok alatt az Alföld meg a környező hegyvidék klimája között növény- 

 ökológiai szempontból csekélyebb az eltérés, mint egyenlő tengerfölötti 

 magasság mellett különböző szélességi fok alatt. A Pteridriim aquílhiuin 

 var. lamigwosum a délvidéken, az Alföldön is, de a hegységekben is ho- 

 nos ; ellenben északibb vidéken közönségesen a t^'pikus faj fordul elő, még 

 pedig nemcsak a heg3\ségen, hanem az Alföldön is. 



3. Az Aspidium Thchjpteri>i, Salvinia ntúiinx, Marsilifi quadrifolia, 

 meg Riccia olyan talajhoz vannak kötve, mely vízben bővelkedik. Lápon, 

 mocsáros helyen, lapos vidéken keresztül folyó vízben, patakban, forrás 

 mellett tenyésznek. Azokon a kis alföldszéli hegyeken nincsen állandóan 

 folyó patak: ott sem tó. sem láp, sem széjjeláradó forrásvíz. Azért nem is 

 teremhetnek rajtuk olyan vizi. lápi vagy mocsárnövények, mint az említett 

 fajok. Az Alföldön annál több az álló víz, a folyók lassú folyásnak s min- 

 denütt akadnak kisebb-nagyobb lápok, tavak, mocsarak. 



4. Az Equixefnrn ramosissiinimi, mint előfordulási körülményeiből 

 Idtünik, homoktalajt kíván meg. Tehát az Alföldön, melyen óriási homok- 

 területek vannak, nagy mértékben elszapoiodhatik, ellenben a többnyire 

 keménytalajú alföldszéli hegyeken nehezebben üthet tanyát. 



5. Az Axpidiitíii Vilii- inas és az Axpidium spiiniloí^arii a lomberdők 

 lakói. Az Alföldön vannak erdők, de azok a harasztok létfeltételeinek nem 

 igen felelnek meg. Az Alföldön ugyanis nagyjából kétféle erdőt külön- 

 böztethetünk meg : vannak homoktalajos erdők, és áradásoknak kitett 

 agyagtalajú erdők. Az áradásoknak kitett erdők aljnövényzete nem lehet 

 gazdag; az áradások sok mesophyta dudva, egyebek között a harasztokat 

 is elpusztítják. A homoktalajú erdőkben meg azért keresünk hiába harasz- 

 tot, mert a mi lomberdeinkl)en termő harasztok a liomoktalajt kerülik — 

 az egy Plcridiuin aquilininn kivételével. jMindehhez hozzájárul az, hogy 

 az alföldi erdők nagyon ritkulnak a kultúra haladásával és sok helyen a 

 hajdani tölgyesek helyét ákáczosok foglalják el. Hogy azonban az alföld- 

 széli hegységek erdeiben gyakoribb páfrányok az Alföldön is kifejlődhet- 

 nek, ha csak kellő talajra és beárnyékolásra találnak, a hol bántatlanul 

 nőhetnek, azt épen egynémely ritka lelet bizonyítja. 



fi. A Marchantia polymorpha, mely majdnem minden alföldszéli 

 hegyoldalon terem, az Alföldön csak nagy kivételesen található. Ha Verse- 

 czen az Alföld szélén lankásan emelkedő kápolnahegyen csak 20 --30 méter 

 magasságba jutunk, már lehet hogy Marchantia polymorplta akad sze- 



