122 D? HOLLÓS LÁSZLÓ 



fr. Mriatu^ DC. néven ; holott De Candolle a ma G. Bryantii BERK.-nek 

 nevezett gombát értette alatta, a mi világosan kitűnik onnan, hogy a G. 

 striatus DC. leírásánál Beyaxt XIX. ábrájára hivatkozik. Megmondja De 

 Candolle azt is, hogy e gombának endoperidiuma 6 — 7 mm hosszú nyélen 

 nyugszik. Az exsiccatákban G. striatus DC. és G. striatum Fr. néven sze- 

 replő példányok nyelteiének, kivévén ama példányokat, melyeket szintén 

 G. striatum néven hoztak forgalomba, de a melyek a G. SchmiedeliX itt. -i 

 képviselik. 



YiTiADiNi igen szép és alapos tanulmánya (Monographia Lycoperdi- 

 neorum, Memorie della reale Academia della scienze di Torino, Ser. II. 

 Tomo V. Torino, 1843, p. 145 — 237, con. 3 tav.) nehezen szerezhető meg. 

 Magyarországban egy könyvtárban sincs meg s a bécsi és berlini múzeum 

 könyvtárából is hiányzik s Bécsben csak az egyetemi, Berlinben pedig a 

 kir, könj^vtárnak van 1 — 1 példánya. így aztán nem csoda, ha a Yittadixi 

 felállította fajokat fel nem ismerik s azok lassankint feledékenységbe me- 

 rülnek. 



29. Geaster lageniformis Vitt. 



Geaster lageniformis, Vittadini, Mouogr. Lycop., p. (16), 160, tab. I, tig. 2 (1842). 

 Grevillea, II, tab. XIV, fig. 1. — De ïoni. Revis, gen. Geäst., p. IS, no 3Ö. 

 Pl. II, fig. B. — Saccardo, Syll. Fung. VII, p. 86, no 246. — Cooke, Hand, of 

 Brit, Fung., no 1070, fig. 113 (not good): Handb. of Australian Fung., p. 230, 

 no 1262. Massée, Brit. Gastrom., p. 84, fig. 75. — Morgan, N.-Americ. Fungi. 

 (Journ. Cincinnati Soc. Nat. Hist. XII, p. 19 ; N.-Americ. Geast., p. 968, fig. 10. 



Fungus lupinus, vesicarius, pyrifonnis, Boccone, Mus. (1697), tab. 301. fig. 6 (sta- 

 tus iunior) sec. Vitt. 



FungxiH alellatns, carnei coloris, Hocconk, ^Ins.. tali. 305, fig. 4 (status perfectusi 

 sec. ViTT. 



Geeister capensis, Thümen, in Mycoth. uni v. 715. — De Toni, Revis, gen. Geast., 

 p. 17, no 34. — Saccardo, Syll. Fung. VII, p. 85, no 244. 



(î easier duhius, Berkeley, Fungi of Challenger, no 130. - De Toni, Revis, gen. 

 Geast., p. 23, no 51. Saccardo, Syll. Fung. VII, p. 91, no 261. 



Geaster minutus, Hennings, Einige neue Geaster-Arten. (Hedwigia. Bd. XXXIX. 1900.) 



Exsiccata. — Thijmen, Mycoth. univ. 715. sub nom. G. eapensislnvu. Roumeguère, 

 Fung. sel. exs. 4548. 



Az Olaszországból leirt (r. Icujetrifornih ViTT.-nek kitűnő rajza van 

 Vittadini munkájában. Már 1697-ben igen jól lerajzolta Boccone, éretlen 

 és érett állapotban; mégis folyton összekeverik más fajokkal, leginkább a 

 G. fiiiihriatus Fii.-sel, vagy új fajokat alapítanak reá. 



A G. capotüis Thüm. exsiccata példányait több múzeumban láttam 

 s mindenütt egyenlőnek találtam a G-. lageniformis ViTT.-tel. A G. capcii- 

 .s/.s Thüm. törlendő. Afrikából eredő példányai teljesen egyeznek a kecske- 

 métvidéki példányokkal. A G. dubiiis BERK.-t láttam a berlini múzeumban 



