EGY KRDEKIsS SZíivÖ-I/EPKE (NEMEOPHILA INíETELKANa) TÖRTENETE. 421 



riilt felnevelnem, mint a liairaadizben, ugyancsak június elején említett 

 segédemmel gyűjtötteket, mivel nem a megfelelő növényt nyújtottam 

 nekik végig ; de különben is lakásom a tenyésztésre egyáltalában nem 

 volt alkalmas. 



S ez után a liároraszoii kudaicz után egyelőre abban is hagytam a 

 további kutatást. 



Az elejtett fonalat Pável János vette fel. Ugyanis 1899 április hó 

 í25-én Uhl József, ekkor már a Nemzeti Múzeumnál prseparátor-segéd 

 kíséretében kiment Dabasra s onnan azonnal a babádi pusztára, 

 a hová dél feléj érkeztek. Sokáig eredménytelenül keresték a hernyót ; 

 végre elővették a merítő bogárhálót s azzal csakugyan sikerült a nö- 

 vényzetről egy példányt hálózni, a mely épen az első vedlésen túlesett. 

 Második alkalommal, május 13. és 14-én, már a vízben járva keresték a 

 hernyót, mely ekkor a második vedlés állapotában volt. Ugyanúgy tettek 

 május végén és június elején, midőn Bartkó József szintén múzeumi 

 prseparátor-segéddel az immár harmadik vedlés alatt álló hernyót gyűj- 

 tötték — vérük árán ; mert a turjánban való járkálásnak az a kellemet- 

 len oldala van, hogy a tömérdek pióczának érzékeny csípését nem lehet 

 elkerülni. 



Mind a négy kiránduláson összesen 24 hernyót gyűjtöttek s ezek- 

 hez jái'ult még három, melyet a tápnövényért Babádra kiküldött Bartkó 

 hozott. 



Pável mindemellett még sem volt egészen biztos benne, hog,y való- 

 ban a Metelkana hernyóját gyűjtötték-e mindaddig, míg az első izben 

 (ápril 25-én) talált hernyóból, a mely június 16-án bábozódott be, július 

 11-én ki nem kelt az első Metelkcoia-leipke, melyet azután július 25-ig 

 még 21 példány követett (legtöbb 16-ánl 



Tizenöt évi szünet után tehát újra megkerült a lepke és fel volt 

 fedezve tenyésztésének a módja Pável által. azonban óhajtott volna a 

 szabadban kifejlett lepkét is fogni, mert tulaj donképeni czélja az volt, 

 hogy annak a szabad természetben való fejlődését és viselkedését meg- 

 figyelje ; de az, újabb kirándulás alkalmával, daczára minden fáradozásá- 

 nak nem sikerült. Ezzel Pá^-el be is fejezte a Metelkana -knteLtàst.-^ 



A tőle és Uhl JózsEFtől nyert útbaigazítás nyomán azonban Cerva 

 Frigyes sziget-csépi gyűjtő 190ü-ban és 1901-ben szintén nagyobb szám- 

 ban tenyésztette az állatot, mely bizonyára minden hazai homokos talajú 

 nádasban feltalálható. 



E történeti adatok felsorolása után térjünk át az állat leírására. 



«Hernyója — a Horváth Géza dr., nemzeti múzeumi állattani igaz- 



* PÁVEL szándéka volt e tárgyban tett tapasztalatait közzétenni, de ebben is 

 meggátolta a halál. Hátrahagyott jegyzeteit a jelen dolgozatomban felhasználtam. 



