XXY. TEEMÉSZETEAJZI FÜZETEK. 1902. 



ADATOK A MAGYAR CHALKOPYETTEK KRISTÁLYTANI 



ISMERETÉHEZ. 



Mauritz BÉLÁ-tÓl. 

 (Tab. XIX. I 



BEITRÄGE ZUR líRYSTALLOGRAPHISCHEN KENNTNIS 

 DER UNGARISCHEN KUPFERKIESE. 



Von B. Mauritz. 

 (Tab. XIX.) 



A chalkopyrit kristályai, miként ismeretes, a tetragonalis rendszer 

 sphenoëderes hemiedriájának symmetriáját követik. Morphologiai viszo- 

 nyait aránylag kevesen tanulmányozták. Kristályai ritkán találhatók sima 

 lapokkal, minthogy felületük többnyire erősen rostozott, gyakran több 

 irányban is; hozzájárul még ehhez az is, hogy az egyedek különféle mó- 

 don ikrekké nőttek össze és ha azok nem egyenlő mértékben vannak ki- 

 fejlődve, torzalakok jönnek létre. G3^akran a kristálylapok görbék és felü- 

 letesen szép sárga szinük helyett szürke vagy fekete szinnel vannak be- 

 vonva- Ez esetben többnyire fényük is eltűnt. 



Romé de ITsle és Hauy a chalkopyritet a szabályos rendszerbe sorol- 

 ják; 182i-ben HAimNOER ^ pontos vizsgálat alapján kimutatta, hogy tetra- 

 gonalis és hogy szögértékei s így tengelyaránya is igen közel állanak a sza- 

 bályos rendszeréhez : 



a:r = \ : ()-9S."i25 Haidingrr. 



Ezt a tengelyarányt többen megerősítették és ma ez az általánosan elfoga- 

 dott. Haidinger után különösen Phillips ^ és Sadebeck "' foglalkoztak ez 

 ásvány kristályainak morphologiájával ; utóbbi igen röviden említést tesz 

 a kapnik- és selmeczbányai kristályokról. 



' Haidinííer: Memoirs of the Werncrian natm'al history Society 18â'2. 4. 1. 

 (Edinhourgh Joiirnal of Science 182;"^. III. (;8.) 



'•* Phillips: An Elementary Introduction to Mineralogie. 182;^. 30."í. 



^ Sadebeck: Zeitschrift der deutschen geologischen Gesellschaft. 1868. XX. 

 .J9ü. 1869. XXI. 642. 1872. XXIV. 18.5. és 438. 1878. XXX. 578. 



