454 ÍIAUKITZ BÉLA. 



legelőször Phillips észlelte ; Sadebeck mint ritkábban előforduló alakot 

 említi. Főkép a sphenoidos termetű kristályokon jelenik meg, párhuzamo- 

 san tompítva a sphenoid középéleit és mivel a másodrendű pyramisok 

 zónájába van beékelve, kis rhomboid lapjai azonnal felismerhetők. E lapok 

 rendesen teljesen simák, néha vízszintesen gyengén rostozottak. 



A másodrendű pyramisok közül uralkodólag három szokott fellépni : 

 (í201), (601) és néha (101); a többiek mind mint vastagabb-vékonyabb sávok 

 jelennek meg. 



A z = (:20l) formát már Haidinger ismertette, azóta csaknem minden 

 lelőhelj'ről ismeretes, mint a chalkopyriten legközönségesebben előforduló 

 másodrendű pyramis. Azokon a kristályokon, melyek ;^(J11) és z(líl) 

 egyenlő mértékben való kifejlődése folytán pyramisos termetűek, egészen 

 hiányzik vagy alárendelt; a sphenoidos termetű kristályokon tetemes nagy 

 lapokkal szokott képviselve lenni, végre vannak hegyes pyramisos ter- 

 metű kristályok, melyek épen a (:201) uralkodása folytán pyramisos ha- 

 bitusnak. 



Az e = (101) másodrendű alappyramis szintén gyakori alak, de ural- 

 kodólag csak 2- — 3 kristályon találtam kifejlődve, midőn a positiv sphenoid- 

 dal körülbelül egyensúlyban volt képviselve; máskülönben a, x (111) és 

 /(iTi) lapjai között jelenik meg, parallel tompítva azok combinatio élét; 

 ez éllel párhuzamosan lapjai rostozottak is lehetnek. 



A z(lJl), x(lTl), (110), (100), (201) és (101) lapok hajlásainak pon- 

 tos megállapítása azért igen fontos, mert a többi összes formák meghatá- 

 rozása ezekhez (mint alapformákhoz illetőleg legközönségesebben előfor- 

 duló formákhoz) mérve történik ; e hajlások a következők : 



