468 MAURITZ BÉLA. 



Ez adatokból látjuk, bogy az ikerösszenövés pontosan megfelel azon 

 törvénynek, bogy az ikerlap (101) valamely lapja. A kristály kifejlődése, 

 különösen pedig a rostoknak a positiv sphenoid lapokon való elhelyezése 

 azt bizonyítják, hogy a két egyén az ikerlap szerint symmetrikus, mivel 

 mindig egyenértékű formák felelnek meg egymásnak. 



A harmadik fajta ikerösszenövés, melyet a kapnikbányai chalkopyri- 

 ten észleltem, azon törvény szerint történik, hogy az ikertengely a (201) 

 másodrendű pyramisnak egy sarkéle. Az ikerlap merőleges erre. 



Ezt az ikertörvényt az irodalomban legelőször Mohs^ említi : 18:24-ben 

 a következő szavakkal fejezi ki a törvényt: «Zusammensetzungsfläche 

 senkrecht auf einer Achsenkante von P+1: Umdrehungsach se dieser 

 Kante parallel. Diese zweite Art der Zusammensetzung ist das Komple- 

 ment des ersten [ikerlap (111)]». Ugyanezen szavakkal idézi a törvényt 

 1839-ben Zippe.^ Említi a törvényt Hartmann^ is : «Zusammensetzungs- 

 fläche senkrecht, Umdrehungsachse parallel einer Achsenkante der Pyra- 

 mide c. Diese zweite Art der Zusammensetzung ist das Komplement des 

 ersten.» Utoljára említi a törvényt Hausmann^ 1847-ben. «Zusammen- 

 setzungsebene senkrecht auf einer Seitenkante von P. » Az egyes auctorok 

 jelzései a következőképen felelnek meg egymásnak ^ : 



Később az irodalom ezen ikertörvényt nem említi, felfedezője való- 

 színűleg MoHS volt; ő említi legelőször 1824- ben, korábban aligha ismer- 

 hette valaki, mert csak 1 822-ben mutatta ki Haidinoer, hogy a chalkopyrit 

 tetragonalis. Hartmann és Hausmann minden valószínűség szerint MoHs-tól 

 vették át ; legalább arra mutat munkáikban a chalkopyrit összes ikertörvé- 

 nyeinek szövegezése. 



A kapniki kristályok között kettő volt, mely ezen törvény szerint kép- 

 ződött. Az egyik rendetlenül rovátkos lapokkal fejlődött ki.; megfejtése csak 

 akkor sikerűit, miután a másik nagyra termett, szabályosan kialakult kris- 

 tályt már megoldottam volt. Utóbbinak átmérője 5 mm., lapjai simák, igen 

 fényesek, csak az elsőrendű alapsphenoid és prisma lapjai rovátkoltak. 



^ MoHs: Grundriss der Mineralogie \8"2i. II. 551. 



^ Mohs-Zippe: Naturgeschichte des Mineralreiches 1839. II. 5áii. 



•' Hartmann : Handwörterbuch der Mineralogie und Geognosie 18128. 33 1 



* Hausmann : Handbuch der Mineralogie. II. Theil. I. Bd. 139. 1847. 



^ Goldschmidt: Index der Krystallformen der Mineralien IL 265. 



