i7() 



Mauritz béia. 



majdnem egyező a szahál3^os rendszerével. Azonban a két törvény közti 

 különbség elég tetemes arra, bog,y a tévedést kizárjuk. Hasonlítsuk össze a 

 kettőt : 



Az ikersík merőleges a {^20 \ ) vala- 

 mely sark élére pl. a : âOl . 0^1] élre, 

 mint ikertengelyre, ekkor, miként 

 már fent láttuk : 



110. JJO = {)' 

 továbbá 



ïini . 201 =^ 0'^ 



végre 



Az ikersík (112) valamely lapja (az 

 elsővel per analogiam) a Î12 lap 

 akkor : 



I [OAÍ'I = 90'- 



I 10. J^O := 180^ ^ -l.dO"" 



110. 110 = 0° — 



201.201 = 94- 40' 



:>01.T12 = 

 20 1 . 20 1 = 

 201.2(n = 



20Ï.T12 --^ 

 20Î. 20Î = 

 20l.2()T := 



89' 2:r 



180'— 2. 89'' 28' 

 r 14' 



137- 2 



ISO^ — 2. 137^ 2' 

 94^ 4' 



Miként látható, mindbárom adat világosan az első ikertörvény mel- 

 lett szól. 



A selmeczbányai chalkopyrit kristálytani viszonyai. 



A selmeczbányai cbalkopyrit morpbologiájáról röviden megemlékezik 

 egyik értekezésében Sadebeck.^ 



Az általa vizsgált kristály iker volt a p lap szerint. Az egyének telje- 

 sen átnőttek egymáson, a mi szerinte ritkaság. 



A kristálj'ok nagj'sága változó, túlnyomó részök 5 — 10 mm. átmérőjű : 

 rendetlenül eltorzulva fejlődtek ki, lapjaik rendesen homályosak, alig fény- 

 lők ; csak az egész apró kristályokon lehet néha látni a fémes fényt. Felü- 

 letesen szép sárga szinük helyett barna vagy fekete színnel vannak bevonva. 

 A rostozás többnyire igen erős, több irányban halad. A sphenoid s néha a 

 másodrendű alappyramis lapok is az (101) és (ill) éleivel párhuzamosan 

 rostozottak, ritkább a vízszintes rostozás. 



Az összes észlelt formák a következők : 



' Sadebeck: Zeitschr. der d. geol. Gesell. l8üU. XXI, G32. 641 



