Om Österländska mynt funna i Finland. 315 



emedan den allmänna af Konung C hr i stoff er 1442 stadfästade 

 Landslagen tillerkände hittaren ^:del af värdet men Konungen 

 agarens rätt; det sednare stadgandet i 1734 ärs lag att hittaren af 

 gamla fynd skall erhålla fulla värdet jenite J:del deröfver likväl 

 icke kunde pä läng tid ur allmogens minne utplana de äldre fö- 

 reskrifterna om Kronans rättighet till |:delar af hvarje jordfvnd. 

 Först i sednare tider har denna villfarelse allmännare blilvit 

 skingrad genom Kongl. Förordningen af den 17 April 182S an- 

 gående forntida minnesmärkens fredande och bevarande, samt 

 genom underrättelser införda i några af de sednare årens alma- 

 nachor, till följe hvaraf antalet af de i laga ordning anmälde fyn- 

 den varit i ständigt tilltagande." I Ryssland hafva högst betydliga 

 fynd i äldre tider blifvit inköpte af Judar och uppsmälta; sa för- 

 modar Fr sehn att det äfven gått med det betydliga fyndet vid 

 Lovat, ej långt frän Yeltkie Luhi nära Aovgorod, der omkring 

 Si 1800 en hel kittel med silfvermynt, hvaraf blott en del vägit 

 7 pud eller 14 lisp., anträffades, och af hvilka blott några fä blif- 

 vit räddade och beskrifne af Fraehn i dess Aotee Symbolce ad 

 rem Xumarium Muhammedanorum. I sednare tider har dock 

 detta missbruk genom de af Ministern för folkupplysningen vid- 

 tagne visa åtgärder helt och hållet upphört. Åfvensä i Preussen 

 och i Bajern, der "\ et. Acad. i München betalar åt hittaren dub- 

 bla värdet af fynden och dessutom i viktigare fall utverkar för 

 honom särskilda belöningar , minnespenningar m. m. dylikt. — 

 Det vore derföre högst önskansvärdt alt jemvål hos oss intresset 



