328 1. 1 LM o A / 



civiliserade verldeu samfimd.Jifvel kâmp» med djupt sjukliga 

 ristningar. Tv — såsom vår nu lefvaude - • -kald suiis«.' — 



"Här ur oss Ijuft, här är oss godt, 



ll.r ür oss allt beskårdt; 



Hur ödet kastar än vår lott, 



Ett land. ett luslerland vi lått. — 



Bråd unns pä jorden mera värdt 



Alt Julias d\rt och kärl r 



Ja. matte vi alla genom förnuftig, ädel handling visa, att vi rått 

 vela värdera denna skatt! Och uti alla dt aningar, åfven- 



! i den dermed innerst tOrknippade, att var hulde Monark 

 och lians n armaste höga Omgilning matte städse väl 12a. un 

 nier säkert hvarje sanol fosterländskt hjerta. tv detta> kärlek år 

 ej en fräsande eld, utan en mild laga, som med sanning bely- 

 ser föremålen OCB värmer själens innersta märg! Detta lugn år 

 knfvudvilkoret for den fosterländ>ka kulturens fortgång i vår af- 

 I \erlden, och sålunda aiven Ok var \ etenskaps-^o« 

 tietet« framtida bestand, for dess stråfvandens framgång. — livad 

 nu destt Miälvanden angår, sa hafva de varit — det tror jag 

 mig kunna - _. — allvarliga, sa mycket Socieletens medleflSr 

 nnis andra olliciella vårf det tillåtit, och j i? hoppas de iike 

 1 vara ulan nytta såsom oflfer pä den allmänna vetenskaps- 

 bildningens altare. Man har förebrått var Vetenskàps-Societef 

 ott den vore alltför litet fosterländsk till sina forskningars svfte 

 uch foremäL Denna förebråelse ïir dock, tror jag, orållv;;. L' 



