332 /• ILMOXI 



genhetens åldrar"; ty här — uti dem — ar varelsen ännu icke 

 utbildad, utan stadd i ett be>t.'ui ligt vardande till hvad den enligt 

 sin idé kan blifva. A i 'lutionsaJdrar förbigår jag här 



de tvanne första. Didldern och Barnaaldern, tillsammans upp- 

 lagande ungefärligen lifvets forsla septennium , hvilka utmärkas 

 fôrnamlJcast af den första denlitionsprocessen och en öfverva- 

 gande mottaglighet af yttre intryck; — ty under denna ti 



g den ock annars är, kan det ännu id».e blifva fråga om 

 någon Skoluppfostran. Jag endast gor derom den anmärkning, 

 att den sednare större deleu deraf, dä språket, talförmågan, detta 



i nnderbara uttryck af mennhkans andeliga lif, framträder, 

 utgör afven den ratta åldern för den religiösa kJnsians f 

 grodd, hvilken känsla ock ofelbart ar den innersta, heliga, al 

 oskuldens genius vårdade roten till all sann bildning. dast 



genom moderskärleken« virme k^u ratt utveckla sina hjertblad. 

 Lyckliga derföre de barn, hvilka fa genomgå denna bildni . 

 kurs; men de aro. ty-. — Det nu följande evolutions- 



s.kiliet, Pojhåldem , som kan (i de tempererade länderne) raknäs 

 D 7:e — 8:e till 14:e — 10:e aret och således ar ungefär ett sept- 



iun [ång • skolg . :id samt utmar- 



hufvu !- af följande: De sista resterne af ett I 



«ulif (mjölktänder m. m.) försvinna, — det stadigblifvande 

 ;>aratet utbildas, — Respiration. Arteriellitet Oih Muskel- 



rn utvecklas r.i«ki, — en fri andedrägt blir ett trängande be- 

 hof och driften till -. h>ilka aro liflisa. raska, blir oemot- 



