UNDERSÖKNING 



OM KARELSKA LAGSAGANS UPPKOMST, 



af 



WILH. G A ER. LAGÜS. 



(Füredr. den 29 April 1844.) 



Under Sveriges fomålder var, ibland, civila embeten, Lagman- 

 nens oneldigen det vigtigaste. På en tid då permanenta öfver- 

 rätter i Landet ämiu icke voro organiserade, skulle naturligtvis Lag- 

 mannen, redan i egenskap af Domare, aga ett ojemförligt större 

 inflytande, Sn sedermera, då denne Embetsman ställdes under 

 controll af en ständig, med oaf bruten uppmärksamset hans åtgär- 

 der bevakande, öfverdomstol. Men denna orsak till det höga rum, 

 Lagmannen intog, var icke den enda, eller ens den förnämsta. 

 Ända till dess Länestyrelserne erhöllo sin bestämda form, hörde 

 flere delar af administrationen till omförmälde Embetsmans res- 

 sort. Sålunda omnämnes rikets indelning i län icke i landslagen, 

 som dock bestämmer huru Landet var fördeladt i Biskops- och 

 Lagmansdömen. Landslagen handlar ock om Lagmännens vig- 



