Om Karelska Lagsagans uppkomst. 359 



lysning i den fråga, som utgör föremål för närvarande under- 

 sökning, innehåller berörde anklagelse-puncter följande: Hvad 

 södra Finland vidkommer, hvilket Hogenskild furmiih att i 

 2:ne eller 3:ne Lagmansdöme vara fördelt , så vore en sådan 

 disposition rättvisligen och väl betankt gjord ulaf Konung Jo- 

 han, på det att allmogen måtte sålunda båttre och beqväm- 

 ligare skipas lag och rätt, efter som landet vore mycket be- 

 gripit, och icke utan stor tidsspillan kunde utaf domhaj fan- 

 den kringresas. Och emedan Konungen äger, ef er Sveriges 

 lag att rättvisa och sanning styrka och icke tillstädja att olag 

 gå for rätt och lag, ty borde Hans Jlaj.t ju hafva den mak- 

 ten att så stadga och furordna som han kunde pröfva sine 

 land och undersåtare vara gagneligast dertill och Riks-Råd 

 borde honom styrka och råda, till förtiga att denne sodre 

 Finlands lagsagas fördelning uti flere LagmansdÖmen vore 

 merendels utaf sjelfva Riksens Råd härkommen , hvilke alla 

 hafva trängtat efter Lagmansräntans uppbörd, utan något 

 anseende dertill, huru lag och rätt vore blifven befordrad. 

 Af denna anklagelse-punct finner man, det Bjelke påstått, att öf- 

 verträdelse af lag kade ägt rum vid inrättandet af en mängd nya 

 lagsagor, såvida nemligen lagsagornes antal var uti landslagen be- 

 stämd, och anordnandet af detta ärende således icke hörde till 

 förvaltningen och Konungens prerogativer, utan borde utur lé- 

 gislatif synpunkt betraktas. Redan af det nyss anförda berättigas 

 man till den öfvertygelsen att Karelska lagsagan under K. Jo- 



