Om urs uppdragn. gen. variation erna i luften» täthet. 3-1 



för axeltnpparne till trissan h, kunna desamma hvila och rulla 

 sig på horisonlela skifvor i stället för lager, hvarvid deras nor- 

 mala läge ôtVer skifvorna kan bibehållas och dirigeras geuom en 

 ku^_-_ og emellan tapparne och skifvorna. 



En annan idée âr alt grunda sig helt och hallet pä de 



stora ärliga atmosferiska temperatur-oscillalionerna, i alseende pä 



att åstadkomma urverkets uppdragnins , dervid afven stundom 



o a ovanligt stora barometeroscillationer, oparaknadt , kiuuu 



komma med ull hjelp. 



Erfarenheten har visat, att har vid ungefär 60° latitud det 

 gsta ärliga maximum i atmosferens temperatur i - _ ; n alltid 

 uppgår till minst -f- ~o Celsii, och det lägsta minimum till minst 

 — 15 Celsii. Skilnaden håremellan al 4( C D» luftens dilata- 

 tion för 100' C. är ungefär 0,'5, sa blir den för nämnda skiluad 



0.14 

 Denne differens, i det minsta, emellan luftens täthet kan 

 d i ea gins hvart ar med säkerhet antagas ega rum. Med anta- 

 gande alltså, att manometerkidans diameter, såsom förut, 5r 10 

 fot, sä erinre vi ss _ ende bestämning, att vigteu af en 



luftkula af 10 fots diameter är ^- skalp. = 40,28 "skalp. En va- 

 nation af 0,u i tätheten hâraf år O.s X 40,28 skalp., eller 



5,44 skalp. 



I en manad hafve vi bestämt drifkraften tül 7.5 : alltså 

 för ett år eller 12 månader, 90. Dä man nu haruti dividerar 



