418 C. A. ff o LS j 



Den I de eller obelastade skålens \\m verkar, i hvaijc 



gens ge, såsom om skålens massa vore concentrera«] i punk« 

 ten b, etiie! m -kålen i aDa möjliga lagen tynger med hela sia 

 vigt lodrätt ned ifrån punkten /•. Sammaledes "ek med lodet B, 

 som tynger ifrån punkten c/. Således Mir, uti hvarje rågens 

 ge, hela den obelastade \ igeus, d. a. akifvans, kxlets "< Ii skå- 

 lens gemensamma, tyngdpunkt till >iit låge pl sjelfva skifyan .il- 

 deles oförändrad, och är del tydligt att denna punkt, når vågen 

 jr tom, bennnei tikalt under a. 



Lit ac vara vertikaldinien genom a. då vågskålen är tom, 



c centrum gravitans till hela vasen saml M hela \i<>ieii al 



allt som h.: in vid a, n gen Sr tom. Lål af l>lil- 



\a vertikal d.i viglen n p __ -. e jemte ef vara \iukel- 



emot aj, samt bg vinkelr.it emot ag. Kalla ac = R, ab = r 



och vinkeln caf=:bag — v. Da måste 



M. ef = n. ag, 



M fl sin v — nr Cos r, 



nr 



tång = .-• 



. M, Ii. r alla Iro constanta, sä ser min att tan- 

 genterna af lutningsvinklarna förhålla sig såsom de motsvarande 

 rna; hvarai följer, att lika ston vigtsdelar kunna utmärkas 

 genom lik i stora delar al de horisontela tangent-linierna n 2n< . , 

 02n4n..., Mjs8».., etc 



