Beslrifning af en Vàg. 42 1 



l 



om man tager —del af punktens m afstånd från de. Detta är 



klart, emedan dessa afstånd äro cotangenter till vinklarne r, och 

 således måste vara reciprok-qvantiteter till •tangenterna, eller al- 

 stånden på de horisontela liniema. 



Sedan man sålunda erhållit bågen oe indelad i större af- 

 delningar, kan nian an ytterligare på fri hand göra under af del- 

 ningar 1, 2, 3,4.., eller ock kan man bestämma dessa på sam- 

 ma satt som de andra. Derigenom får man nu hela bågen inde- 

 lad i viglmått ifrån noll anda till oändligheten. 



Då allt detta är gjordt, intrycker man åter stiftet d, och 

 upphänger vågen, som då är färdig. 



Genom det här brukade sättet behöfver man ej utröna vå- 

 gens tyngdpunkt och vigt samt afståndetafr, i formeln tång v = — -> 

 som man nu helt och hållet undviker, ehuru man lätteligen skulle 

 finna tyngdpunkten, om man upphängde vågen ifrån öglan vid 

 h och droge från b en vertikal-linie, da tyngdpunkten c skulle 

 ligga i afskärningen af vertikalerna genom a och b; ty vertikalen 

 "enom b skulle då utvisa tyngdpunkten likafullt, fast icke skålens 

 vigt då kunde verka annorlunda än omedelbart på sjelfva upp- 

 hängningspuukten. Men man kunde vid dessa mätningar ändock 

 alltid begå något litet fel , hvilkel nu helt och hållet undvikes, 

 äfvensom besväret att göra sjelfva rönet och den theoretiska ut- 

 räkningen af viglsindelningen. 



O O O 



