Om jordinagnetismeii. G29 



land. Hau log med sig tre korpar, som skulle ijeua till vagvisa- 

 re; och för att inviga dem (ill detta värf, föranstaltade han i 

 Smörsund, der skeppet låg segelfärdigl, ett stort offer; ty, stiger 

 författaren, da hade de sjöfarande uti de nordliga länderna ingen 

 leidarsten. Det Isländska ordet leid svarar emot det svenska 

 led eller riktning, och med leidarsten förstås således olviivel- 

 aktigt en sten, som ulviste, uti hvilken riktning fartyget borde 

 styra, således en magnet. Författaren till ofvanstående, Are Frode, 

 var efter Snorro Sturlesons uppgift född 1068; således är troligt, 

 alt /andnamobohen blifvit författad mot slutet af Ii seklet. Då 

 var således kompassen i Norrige icke mera obekant, och den van- 

 liga uppgiften, enligt hvilken dess upphuning tillskrifves en Nea- 

 politanare Flavio Gioga från Amalli, som lefde i början af 13Ü0 

 talet, måste således vara oriktig. Ur benämningen leidarsten 

 kunna vi för öfrigt sluta, att man i Norrige i 11 seklet såsom 

 kompass endast nyttjade den naturliga magnetstenen, enligt all 

 sannolikhet på samma sätt, som hos Chinesarne. Flere nationer 

 göra för öfrigt anspråk på äran, atl hafva gjort någon förbättring 

 vid denna för sjöfarten och handeln så vigliga upphuning. Italie- 

 narne berömma sig af atl hafva hafva uppfunnit densamma; 

 Engelsmännen atl hafva gifvit ål sjökompassen den nu bruk- 

 liga upphängningen, sålunda att densamma sväfvar f ritt öf- 

 ver en spets; llolländarne, att allraförst hafva infört det ännu bruk- 

 liga becfväma sättet att beteckna väderstrecken uppä densamma, 

 och Fransmännen — all åtminstone hafva tillagt en lilja, lör all 



