// L. A lov i 



heterna i , y o< h t i stUlel für r, Ii vilken, dd zonen be- 

 trak: - - - gifren i ocfa !•• - _ b obekant, si erfaålles 



eller 



u = * V' . - ■ — A s . /f.r-r'V+A'. 



Radikalerna i denna formel beteckna de &tors(a oih min- 

 dstânden emellan periferierna af zonens baser. I sjelfva ver- 

 ket, om y oih y oberoende af hvarandra vrida ng omkring 

 x-axeln. sh att de «öra vinklarna q o<_li '/ med rr-planet 

 blir abtdiidet emellan deras ändpunkter 



N '. - . ■- v -- t | < - - . 



-I ocfa lika slor med 



>>in 'f — , - IS) , samt minst och lika stor ined 



y r~/r 



■ •m <i — '( =o« Den anförda formeln for berSkningen af en 

 risk z'>n leder således till följande sals: "En sferisk zon fa" lika 

 stor med en ellip->, livar* halt\.i större ock mindre axel far del 

 -ti ocfa minsta listandet emellan periferierna af zonens ba- 

 ll iiinetatus håruti . il. tydligen «I» 



