barn, hos li\ ilk.i ingen l"rvând uppfoMran ITiii utplana barndo- 

 men» i "'rande naivitet ut h älskvärda lynne- Det ena äfvenså \..l 

 «un det andra år ännu en ofverlefva .ii menniakans paradisiska 

 oaknklaSlder, ■»eh en osviklig grund '"' hoppet , alt hon en 

 »kall komma deri tillhaka." Han befarar derfôre, alt genom all 

 innan än en enkel religionskunskap lolkets naturliga oskuld ock 

 rena »eder »k"la forderfVas, kvarföre lian fåren <>m utgif våren ai 

 Taran fflikbo-Sanoma _ raUatager mig gruHigt, om 



icke verkningarna al hans bemödanden Sro i'<r han» {österland 

 • rlli«a". (Jm \ ! nu omkring trettio år sednare betrakta 



-åken något annorlunda . - ! liuger uti hans åsigl dock den djupa 

 sanning, att folket al kunskaper, om de utan all högre \i»hei 

 meddelas, verkligen kan forderfvas. like mindre modigt i 

 lim i kärnad emot de författare, hvilka. såsom hans ord lyda, 

 "vilja begagna pennan och bokprässarne till bildandet af livad 

 man kallar opposition, ett slags eorp» al skarpskyttar, aom pl 

 Min smygstigar anfalla hvem de behaga, si snart de DOS honom 

 unna något klanderfagt, ock detta finna de ho» — alla". Det 

 Ii .ti» ovilja esnot alla -.< kallade oppositionsman har blilvit miss- 

 ml li"> en "ih annan gifvit anledning att misstanka 

 honom : rilism ock orätri , i i kervilismen vai han dock 



_-iiiij.il. "tli âfvensi var orättvisan oförenlig med han» 

 < harakter, um han "(k n ... : en naturlig välvilja blifvil 



baafiWd att utofver den verkliga ffirtjenaten bedöma aflagda kun- 

 -k.i| Men den verkliga grunden till föresianntde ovilja låg 



