ka alt hår n.'inii klara. Lycklig, trefallt lycklig pri- 



sar jag den vetenskap—an-, for hvilken ilen sanning ban söker 

 är del högsta målet l"i bana sträfvaade. Har han löst -~ i 1 1 problem 

 • »(.Ii timuit eller trott sig finna sanningen. Sr han Fullkomligt be- 

 llten ; det ;'ir 1< »r honom likgiltigt, om den hinna sanningen för 

 menskligheten oeh det menskliga I il\ el har något värde dier icke. 

 Om den lilott hur till omiänget af bana vetenskap, så bar den 

 ett vetenskapligt rârde, ett värde, som lör honom är del bÖgsta. 

 Hinn annorlunda hn-haller det siu icke deremol med den velen- 

 skapsrnan, Dir hvilken det högsta målet icke ligger uti sjelfVa 

 sanningen utan utom densamma. Han är ej nöjd med att blott 

 halva upptäckt en sanning; det år för bonom till och med tull- 

 komligen likgiltigt, om han sjell eller någon annan -jorl denna 

 upptäckL H tu - fvande går ut på att göra lanningen fruktbfi- 



le l"i menskligheten, vare Big till befordrande af hennes ma- 

 teriella välstånd eller al hennes andliga förädling. Han .msei sig 

 derföre fÖrsl då hafva uppnått sin mal, då han >eii frukter al 

 detta skt stråfvande- Uteblifva då dess Everväldigas han af 



den bittra, <!en tryckande tanken, att alla han- mödor bufvit t"r- 



e> använda. Frågade Länsen big Inilka irukter han kunnat 

 märka al sina ansträngningar, all befordra mensklighetens föräd- 

 ling, au inverka på hjertai o«, h känslorna, så torde svaret buT- 

 \ii föga tillfredsställande. Ban visste ju, aii hans Blrâfvande al 

 sjelfva den moderna vetenskapen icke mera erkände n det 



-i«, man såsom underordnad! den förnuftiga vetenakaplighe- 



