

in- 



Jt . H. 



L ur Eder har blifVit omnämnd, och J käniien, den förlust F 

 ska \ etenskaps-Societeten gjort under det sistförflutna året ge- 

 nom en af dess Stiftares, Collegii-Radet af Ursins bortgäno. 

 Enligt Societetens beslut böra några korta minnesord om den 

 aflidne tolkas pa Societetens Högtidsdag, och, da jao fått detta 

 uppdrag, gar jag att fur Eder, M. H., teckna den hådangångne, 

 ehuru föga mäktig att kunna intressera Eder såsom sig borde, 

 men likväl saker, da jag följt Ursins vägar från hans vn«*re är 

 allt igenom hans mannaålder, att icke mindre ån någon annan 

 hafva uppskattat hans lurtjenster. Ltan tvifvel finnes ibland 

 Eder, M. H, mangen — jag tror det — jag vet det — som till 

 min teckning skulle kunna tillägga flere drag, hvaraf densammas 

 dagrar skulle fa en skönare — en varmare — colorit. ty afven 

 uti Eder krets har Lrsin så ofta återfört lugnet och glädjen, då 

 sjukdomar hotande sväfvade öfver Eder sjelfve eller någon af 

 Edra älsklingar — åtminstone alltid skänkt Eder trösten af det 

 deltagande, hvaraf han ständigt så varmt lifvades vid andras sor- 

 ger och bekymmer, och jag är derom förvissad, att J uti den 

 krans jag går att åt honom binda af spridda blad, plockade vid 

 hans väg, gerna skolen infläta vänliga minnesblommor; men jag 



1 



