1Ü 



«itetes angelägenheter, dem han i långvariga lider med odelad 

 uppmärksamhet fÖljl och älven som 1'ro-Rector ledl. hans med- 

 lande förmfiga emell.in Universitetet och ej mindre dess högste 

 Styresmän In Reueringen i allmänhet, måste af alla erkännas; 

 och med Lrsius fasthet — jag ville nästan säga envishet — 

 att Utföra en gång fattade beslut, samt den sjelfbeherskning han 

 i så hög grad egde, måste han alltid i dessa hänseenden vara eu 

 utmärkt Rector. Men äfVea utom Rectors-Cancelliet och Consi- 

 storium — »ärdeles i afseende S disciplinen vid ( uiversitctet — 

 denna stötesten i alla. kanske ändock mest i våra, tider — visa- 

 de i rsin saeama kraft som alltid: det var likväl just der 

 tadlet trälfade honom — om med rätta — det vore väl värdt att 

 utredas, men skulle leda mig im långt frän mitt ämne. Ordning 

 "di stillhet rådde emedlertid i allmänhet vid Högskolan under 

 hans Rectorat, och de felande hade straffet tätt efter sig, da de 

 lällan kunde undgå Rectors ständiga — kanske il. land nog strän- 

 ga — uppmärksamhet — och hvera skulle icke gilla detta, då 

 skillnad -mellan den al orent hjerla, eller råa, orena seder 



dier trotsighet mot förmän och lärare alllid straffvärdige och lör- 

 .iktlige, och den förlåtligt af ungdom, oerfarenhet. må till Och med 

 af ungdomsyra, felande renhjärtade, blygsamme ynglingen. 

 Men ja« lemnai gerna dessa beskuggade Milieu pä den tafla 

 har fi amför mig, ocli ränder mig heldre till de gladare par- 

 tierna af densamma, ibland hvilka Jubelfesten .ir 18-40 samt Hans 

 kejserliga Höghet Thronfoljaren- i « «r~ t.» besök i I inland och \ id 



