13 



nast vid det besök Han — den Adle — ■ föraidet Sr gjorde här — 

 och hvilkel — ovärderligt i Nåd — alldrig borde af oss och al- 

 (iraininst af Universitetet och dess ungdom kunna glömmas. Sä- 

 kert minnens J allt detta, M. H., och J musten då med mig in- 

 stämma — visst var det en vårens — en hoppets — en kärle- 

 kens fest, som då firades ej blott vid Universitetet, ulan för hela 

 fosterlandet! Men med minnet af dessa oförgätliga Högtider är 

 ock Ursins namn oskiljaktigt förenadt. Han inböd som Reclor, 

 med ett vackert programm, vetenskapernas gynnare och vänner till 

 den fest Universitetet, i hela landets namn, skulle (ira, del var han 

 som var ordnaren vid denna fest och som stod främst bland re- 

 presentanlerne af landets upplysning, och var deras tolk vid den- 

 samma. Det var också han, som vid Hans Kejserliga Höghet 

 Thronföljarens oförgätliga besök var medlaren emellan Universi- 

 tetet och dess Höge Canßeller, som sländigt hck nalkas Hans per- 

 son, och som njöt så många bevis af Hans godhet och nåd. 

 Också äro dessa tillfällen i Ursins léfnad glanspunkter sådane icke 

 mänga kunna få dem, och de stodo ofta lifligt för lians minne 

 — och visst strålade ock då hans öga af glädje! — Men älven 

 andra glada fester än de nämnde firades af Universitetet under 

 Ursins Rectoral, hvilka höra till den taflas ljusa partier jag fram- 

 ställt för Eder, M. H. — Hans Kejserliga Höghet Thronföljarens 

 förmälning år 1841, och Hans Kejserliga Höghet Storfurslen Ni- 

 colai Alexaiidrowilsch's födelse — glädjande — hoppfulla fester, 

 icke blott för Universitetet utan för hela Finland, likasom för del 



