Il, 



Mimi s. i många ord vigtiga iier.iiiiiiiiü.ii' I rsùi lui beatridde 

 i Statens och I nivcrsiteleis ijensi, s.i soll>c-l\ sta dessa partier ock 

 ;'in> på hans lclii.iil.st.illa af hogheten och lyckan och de »lada 

 festerna, (8 belönad tor dem ined jordens glitter han ock nu af 

 iniu .'ir framställd — sa aCnudad han derlörc al mången var — 

 • i Kan jbg dock, M. 11., föra lid ra blickar lill än skönare punk* 

 tel i denna lafla, vfil icke som de förra upplysta al jordens sol- 

 sken, men omsiralade al ett sken, mildare och herrligare än ^jelt- 

 \ a den i dagens panna sittande stjernaxia — strålar kommande 

 langt, langt bort ifrån de ljusa rymder, dit själen trängtande blic- 

 kar i saliga stunder, och jag gör det så »erna, ty der Kan jag 

 visj Eder Ursiu sådan han verkligen var — oförvillad al verl- 

 dens m. niga anspråk och beräkningar — ensamt följande sitt go- 

 da hjerlas iiigilvelscr: men då masten J, M. 11., tanka Eder in i 

 de fatligas kojor — de nödlidandes boningar, der sjukdomar herr- 

 ska bland beholvens icke alltid i trasor kladda offer. Kanske har 

 dock mången ibland Eder alklrig besökt dessa olyckliga! I »ko- 

 len da icke ratt kunna uppfatta livad jag om Lfcsin vill saga ; 

 men halven .1 lärt kanna dem — der sett plågans lärda bara 

 utan — jag vill icke säga läkemedel (or all lindra smärtan — 

 det vore idveillod — men ulan tillräckligt skygd mot kölden, 

 ulan föda tjenlig all uppehålla de Bvigtaude krafterna, Utan pas- 

 sande dryck då tönten I ränner, utan en Winiig hand lill hjelp, 



en vänlig röst lill tröst - men \äl mången gang med lasten! 

 stoj lill -''M-kan — da kuiinen J da -kolen J — förstå b\il- 



