:787) 



DEN NORDSVENSKA TALLEN. 



av ÖRTENBLAD. Ar 1888 sammanfattade han resultaten av sina under- 

 sökningar i en i Biliang till Kongl. Svenska Vetenskaps-Akademiens 

 handlingar, Bd. 13. III: 11, tryckt avhandling »Om den högnordiska 

 tallformen Pinus silvestris L. ^ lapponica (Fr.) Hn». 



De av HOLMERZ och ÖRTENBLAD framhållna skiljekaraktärerna mel- 

 lan nordsvensk och sydsvensk tall betonas här än ytterligare och nya 

 sådana anföras. 



»Iljerlbladens antal vexlar för norra Sverige 

 mellan 3 och 6 ; 4- och 5-talen äro vanligast. Utaf 

 lallfrö från mellersta och södra landet erhållna 

 plantor hafva haft minst 4, högst 7 hjertblad ; 5-ta- 

 Ict är vanligast och 6-talet förekommer långt of- 

 tare än norrut.» Hjärtbladslängden uppgår van- 

 ligen till omkring 10 mm. — enligt gjorda mät- 

 ningar minimum 6, maximum lymm. — ; av tall- 

 frö från norra Småland ha plantor med ända till 

 26 mm. långa hjärtblad uppdragits. »Hjertfjla- 

 den öfverlefva i regel minst en vegetationstid, ej 

 sällan äfven den derpå följande och dö vid dess 

 slut; undantagsvis äro de gröna vid tredje vege- 

 tationstidens början.'' »Primordialblad utvecklas 

 under i — 3 år och uppträda oftast redan under 

 plantans första lefnadsår.» Kortskottsbarren äro 

 »kortare och bredare än hos tallar i sydligare 

 delar af vårt land. Längden har vexlat mellan 

 I och 7 cm. ; i regeln öfverstiger den likväl 

 icke 4 cm.» Den största uppmätta bredden är 

 2,5 mm.; »å andra sidan anträffas barr af knappt 

 mera än 0,5 mm. bredd. Snabbväxande ungtal- 

 lar hafva kraftigast utvecklade barr, synnerligast 

 å de kortskott, som sitta pä hufvudaxeln.» I mel- 

 lersta Sverige (Uppland) har Örtenblad å ung- 

 tallar uppmätt barr av c. 12 cm. längd och 3,5 

 mm. bredd. — »Barren äro vanligen vridna åt 

 höger, någon gång åt motsatt led; under sin första 

 utväxttid äro de räta (utan vridning) och vissa 

 barr förblifva så ständigt. * 



Även egendomligheter i barrens inre byggnad 

 påpekas för /(7/)/;>o;;/(;rt-tallen. sEpidermiscellernas 

 höjd i förhållande till deras bredd [jfr. fig. 1 efter 

 Örtenblad] är i regeln större än i sydligare 

 trakter. Anmärkas bör dock, att denna skilnad icke 



framträder hos de å plantan först utbildade kortskottsbarren, hvilka äfven i ötrigt visa en 

 svagare byggnad. Hypodermalagret är vanligen i barrens hörn i ofta äfven utanför dessa dubbelt 

 och någon gång tredubbelt [jfr tig. l]. Den unga plantans barr hafva emellertid enkelt hypo- 

 dermalager. Hartskanalerna äro ofta (dock icke hos unga plantors barr) omgifna afflereän 

 två cellrader, hvarvid det är de yttre tjockväggiga cellernas antal som ökats. Antalet hartskanaler 

 är i regeln större hos den nordliga tallens barr [jfr fig. 2 efter Örte.nblad] än hos syd- 

 ligare former, uppgående ottast till 7 a 8 st. Högsta iakttagna antalet är 14 och lägsta 2, 

 nämligen de i barrets hörn; Wittrock har undersökt barr med ända till 16.» —Angående 

 barrens »kransfördelning» å hanblommande skottaxlar och barrens ålder bekräftar O. här 

 än ytterligare sina och HoLMERZ' tidigare gjorda uttalanden. Om barräldern gör han dess- 

 utom följande tillägg: )-En lägre breddgrad medför sänkning i barrens lifslängd; skilnaden 

 mellan trakter af samma absoluta höjd i Norrbotten och Jemtland öfverstiger vanligen ett 

 år.» »Att i likhet med Wichuka angifva något konstant tal rörande barrens lifslängd lå- 

 ter sig sålunda icke göra, hvilket blir ännu tydligare genom en granskning af barrfällningcns 

 (skottfällningens) gång. Barrfällningen är icke inskränkt till endast det äldsta barrbärande 



Fig. I. Epidermis och hypoderm från 



kanten av ett lapponica-h&rr. C^i"; 



efter Örtenblad.) 



Epidermis und Hypoderma aus dem Rande 

 einer /a/>ponica-Na.de\. 



Fig 2. Tvärsnitt genom ett relativt stort 



lapponica-h^xv med 13 hartskanaler. 



(L^; efter Örtenblad.) 



Querschnitt durch eine grosse /a//o«2Vrt-Nadel 

 mit 13 Harzgängen. 



