fcSor 



I)l;n nordsvenska tai.lkn. 



27 



Tallplantor med hemort i mellersta delarna av Götaland uppvisa däremot följande högsta 

 medelhöjder av 



36, 37> 38 cm. (från Sunnerbo t. o. m. 42 cm.) vid 4 års ålder 



67, 69, :2 » ( v >, » » s 73 « ) j 5 » >, 

 95. 97, loi ' » 6 » .^ 



Skillnaden i utvecklingen hade alltså blivit större de två senaste åren än förut. Även 

 i andra avseenden förelågo olikheter. De norrländska tallarna hade avsevärt kortare ärrenar 

 och sågo följakdigen glesare och spensligare ut. Deras barr voro i stort sett kortare och 

 bredare. I de norrländska avdelningarna hade barren i allmänhet i stor utsträckning fallit 

 av även på det tredje årsskottet. Sciiotte framhåller på tal härom, att även i Norrland 



Fig. 8. a) Övre gren av normalbarrig /aJ>ponica-ta\\, d\ övre och c) nedre gren av kort- 

 barrig /aJ>ponica-tall vid vägen Älvdalen — Evetsberg i Dalarna. (Efter NiLS SylvÉN.") 



rt) Oberer Zweig einer lap/>pnica-\^\eier mit normalen Nadeln, b) oberer und c) imterer Zweig einer kurznade- 

 ligen /«//ö«/Va-Kiefer beim Wege zwischen Älvdalen und Evetsberg. Prov. Dalarna. 



fälla särskilt småplantorna oftare sina barr än vad annars sker hos lapplandstallen. De 

 norrländska tallarna hade i mycket ringa grad angripits av gråbarrsjuka * Barken på plan- 

 torna från Norrland var något ljusare och mera glänsande. Vid massverkan ute på fältet 

 syntes särskilt barken på nedre delen av sista grenkransen lysa i gulrött. Redan d. i de- 

 cember hade de norrländska tallarna fått en gulaktig färg, särskilt voro barrspetsarna gul- 

 aktiga, medan de sydländska ännu i allmänhet voro helt gröna. Färgskillnaden var så stor, 

 att det var mycket lätt att hos ett parti kvistar avgöra, vilka som voro av norrländsk här- 

 stamning. 



* Om gråbarrsjukans uppträdande ä tall av olika proveniens vid Ollestad i Västergötland» 

 se närmare Torstkn L.vgerherc, Om gråbarrsjukan hos tallen, dess orsak och verkningar. 

 Meddel. från Statens skogsförsöksanstalt 1910, sid. 154; Skogsvårdsför. tidskr. 1910, fack- 

 afd. sid ^62*. 



