44 



NILS SYLVEN. 



(8i8) 



Västerdalarnas samt Älvdals revir. Den nordsvenska och den sydsvenska 

 kottefärgens fördelning på och inom de undersökta reviren framgår närmare 

 av tabell i och av kartan fig. 15 a. 



Tah. 1. Kottefärgstypernas procentiska fördelning inom reviren. 



(Die prozentische Verteilung der Zapfenfarbentypen innerhalb der Reviere.) 



Revir 



(Reviere) 



Nord- 

 svensk 

 kottefärg 



(Nord- 

 schwedische 

 Zapfenfarbe) 



Revir 



(Reviere) 



Nord- 

 svensk 

 kotte färg 



(Nord- 

 schwedische 

 Zapfenfarbe) 



/o 



Inter- 

 mediär 

 kottefärg 



(Inter- 

 mediäre 

 Zapfen- 

 farbe) 



Syd- 

 svensk 

 kottefärg 



(Siidschwe- 

 dische 

 Zapfen- 

 farbe) 



Pajala | 100 



Torneå | 100 



Jukkasjärvi ...\ 100 



Gellivare loo 



Råneträsk ...! 100 



Ängeså ] 100 



Kalix 100 



Råneå I 60 



Storbacken ...1 1 00 



Pärlälven ' 100 



Jockmock 100 



Vargiså 1 100 



Arjeplog J 100 



Malmesjaur ...! 100 



Övre Byske ... j 100 



Arvidsjaur ...■ 1 00 



Älvsby I 100 



Jörn i 100 



Norsjö ! 1 00 



Burträsk ' 100 



Degerfors > 100 



S. Lycksele... 100 



Åsele 100 



Sorsele 100 



Stensele 100 



Vilhelmina ... 1 00 



Fredrika 100 



Anundsjö I 100 



Täsjö 100 



Frostviken ... 100 



40 



Östersund ... 



Hallen 



Biäcke 



Rätan 



Hede 



Junsele 



Härnösand ... 



Medelpad ... 



Norra Häl- 

 singland ... 



Västra Häl- 

 singland ... 



Gästrikland... 



Kopparberg... 

 Österdalarna. 



Särna 



Transirand ... 



Västerdalarna 



Kloten 



Älvdal 



Arvika 



Karlstad 



Askersund ... 



Örebro 



Grönbo 



Västerås 



Enköping ... 



Norra Roslag 



Örbyhus 



100 

 100 

 100 

 100 

 100 

 100 

 100 

 73,3 



80 



58,3 

 100 

 100 



46,7 



20 



6,7 



80 



Ehuru, i stort sett, avgörandet av kottefärgen — nordsvensk eller syd- 

 svensk — i allmänhet ej stött på några större svårigheter, ha dock färgmo- 

 difikationer av egendomligt, i enstaka fall svårtytt slag förekommit. Ovan 

 nämndes, att mera enhetlig brun eller brunviolett kottefärg förekommit inom 

 såväl nordsvensk som sydsvensk färgserie. Hos båda tallformerna möter såväl i 

 brunt och brunviolett som i grått och grönt (gröngult) stötande kottefärg (jmf. 

 tavl. i), och detta utan att grundskillnaden i färg de olika huvudtyperna emel- 

 lan behöver försvinna. Endast hos de mörkast brunvioletta kottarna kan det, 

 vad färgen beträffar, stöta på verkliga svårigheter att bestämma tallformen. 

 Andra egenskaper hos kotten eller hos trädet i övrigt få i ett dylikt fall fälla 

 utslaget. 



