(859) 



DEK NORDSVENSKA TALLEN. 



'S 



europeiska, kunna vi efter deras i vårt land förefintliga former, syd- 

 svensk och nordsvensk tall, karaktärisera sålunda: 



Mellaneuropeisk — sydsvensk Nordeuropeisk — nordsvensk 



— tall, Pinus siluestris L.'''septen- — \.?i\\, Pijihs silvestris L.''-lapponica 

 trionalis (Schott) :' (Fr.) Hx : 



Den mognade kottens srrund- Den mognade kottens grund- 



färg grå-brun-grön; starkare 

 bruna eller brunvioletta kottar 

 med tydlig grön färginblandning 

 jämväl på solsidan. 



färg gul — gulbrun; starkare 

 bruna eller brunvioletta kottar 

 sakna grön färginblandning på 

 solsidan. 



Kottesköldar relativt tunna av Kottesköldar mer eller mindre 



s>2l\'2X plana- som gibba- oz\i ix&w förtjockade, av såväl platia- 



reflexaiyp. som gibba- och rejlexa-iyp. 



Fröfärg mörkare, grundfärgen Fröfärg ljusare, grundfärgen van- 



vanligen svart — mörkbrun; ehuru ligen brun; även mörkbruna — 



mera sällsynt förekomma dock svarta och ljusgula — vita fröfärgs- 



även ljusare frö färgstyper, brun- typer förekomma, 

 gula — ljusgula — vita. 



Frövingefärg normalt brun, stö- Frövingefärg ockragul — röd- 



tande i violett; även ockragula brun; violett färginblandning 



— rödbruna färgtyper förekomma, ytterst sällsynt, 

 ehuru mera sällsynt. 



Barr relativt långa och smala 

 (medellängd normalt över 35 

 mm.; proportionstalet barr- 

 längd: barrbredd i regel > 

 30,0), vekare och starkare 

 vridna, visande svagare och 

 senare inträdande gulgrön 

 vinterfärg; barrålder normalt 

 2 — 4 år. 



Barr relativt korta och breda 

 (medellängd normalt ^^ mm. 

 eller därunder; proportions- 

 talet barrlängd: barrbredd i 

 regel < 25,1); styvare och 

 rakare, visande starkare och 

 tidigare inträdande gröngul 

 vinterfärg; barrålder normalt 5 

 år eller däröver. 



^ Namnet Pinus silvesins septentrionalis upptages här efter ScHOTT 1 907, som föreslår 

 detta namn för den »fysiologiska varietet», tallen enligt hans förmenande företräder inom 

 syd- och väst-Skandinavien och nordvästra Ryssland. ScHOTTS namn septentrionalis har 

 för den sydskandinaviska tallen upptagits av N. WiLLE i hans i det föregående citerade 

 arbete »The flora of Norway and its immigration « 1915- 



