(877] 



DEN NORDSVENSKA TALLEN. 



samma gång som den nordsvenska tallen representerar avgjort lägre frö- 

 vikt, representerar den bestämt mindre fröstorlek. De båda typernas olika 

 variationskurvor torde även härutinnan tala ett fullt tydligt språk. 



Fröfärgen är hos den nordsvenska tallen i stort sett ljusare än hos 

 sydsvensk tall. Den måste dock betecknas såsom en vid bestämmandet 

 av talltypen föga användbar karaktär. De båda talltypernas fröfärgs- 

 kurvor (fig. 49 a) gripa alltför mycket in i varandra, för att man av 

 enbart fröfärgen skall med någorlunda stor sannolikhet kunna döma 

 angående den av fröet representerade talltypen. Avvikelserna i fröfärg 



Ockra/fiiJ - rödlmm rödbrun ■ 

 OckergeUy-roftrrmiTL ralbraini 



hruji i vwZe/t. 

 violetÖrrauTi^ 



Fig. 49. Variation i fröfärg [a) och frövingetarg (ä) hos nordsvensk ( - ) och syd- 

 svensk ( ) tall. 



Die Variation der Samenfarbe (a) und der Sanienfliigelfarbe (ft) bei nordsclnvediscbcr y ) und siid- 



schwodischor ( ) Kiefer. 



synas dock även de ange bestämd skillnad talltyperna emellan. - — 

 Såväl enfärgade som marmorerade frön förekomma tydligen lika väl av 

 nordsvensk som av sydsvensk tall. Enfärgat ljusbruna frön kunna sålunda 

 omöjligen angivas såsom en bestämd /(^//öwVrt-karaktär. De av mig 

 undersökta fröproven ha t. o. m. givit större procenttal marmorerade 

 frön för den nordsvenska (51,7 %) än för den sydsvenska tallen (44 %). 

 En såväl praktiskt mera användbar som systematiskt viktigare karak- 

 tär ha vi däremot otvivelaktigt att hämta från frövingefärgen. Visser- 

 ligen äro alla de urskilda huvudfärgtyperna företrädda inom både nord- 

 svensk och sydsvensk talltyp, men då en av dessa, färgtypen brun i 

 violett, är ytterligt sällsynt hos den nordsvenska tallen, relativt allmän 

 återigen hos den sydsvenska, torde denna frövingefärgs uppträdande 

 kunna anses som ett relativt gott tecken till att sydsvensk tall före- 

 ligger; för absolut säker typbestämning är dock aldrig enbart frövinge- 

 färgen till fyllest. Olikheterna i variationskurvor beträffande frövinge- 

 färgen hos nordsvensk och sydsvensk tall framgå av hg. 4g b. — Den 



