124 GUNNAR SCHOTTE. (898) 



som låg ända till 40 cm. djup, men dä den kom under kallt väder (intill 

 — 21° C.) förorsakade den föga snöbrott. I mitten av januari 1915 föll där- 

 emot i reviret mycken snö under sådana omständigheter, att svåra snöbrotts- 

 skador följde. 



Kabnnr län. Jägmästare Gustaf Halldin meddelar, att i vissa delar av 

 Hjorteds socken (sydligaste delen av Tjusts revir) inträffade snöbrott efter snö- 

 fallen 8 — 9 december och att även senare snöbrott iakttagits i samma trakter. 

 Vid Hammarsebo skedde högst obetydlig skada å skogen. ^ I Kalmar revir 

 ha snöskadorna varit störst efter den 8—9 december 19 15 (F. Nauckhoff). 

 Från Nybro bev.-tr. i samma revir meddelar kronojägare O. Mårtensson, att 

 de starka snöfallen under tiden 4—8 januari 19 15 förorsakade högst väsentlig 

 skada i bestånden. — Länsjägmästaren har funnit snöskadorna inom länet 

 traktvis rätt betydliga. Dock ha inga skador förekommit på Öland (Olof Coos). 

 ■ Blekinge län. Fnligt uppgift av jägmästare L. Hårleman inträffade snö- 

 skador visserligen i december 1915, men dock mycket svårare i januari och 

 februari samma år. 



Kristimislads län. Frän norra Skånes revir omnämner kronojägarna endast 

 högst obetydliga snöskador, och t. f. jägmästare Folke Brumée omtalar, att 

 den enda skada genom snötryck, som han observerat, vara ett 10 — 12-årigt, 

 på gammal åkerjord mycket tätt uppkommet, ogallrat björkbestånd vid Tågarp 

 å Linderödsåsen. 



Malmöhus län. Jägmästare Carl von Schönberg meddelar, att snöbrotten 

 i S. Skånes revir inträffade före ovädret i maj 191 5. 



Hallands län. Kronojägare J. A. Mellström (Höka bev.-tr. av Halmstads 

 revir) har iakttagit, att ett mindre ungtallbestånd å Snöstorps ])rästgård blev 

 illa åtgånget av snötryck den 8—9 dec. 191 6, och kronojägare N. W. Nilsson 

 (Halmstads bev.-tr. av Halmstads revir) uppger, att den 15 dec. 19 15 föll 

 mera snö än den 8—9 december, samt att skadorna därför vid senare tillfället 

 blevo större. I övrigt meddela såväl jägmästaren som länsjägmästaren, att vis- 

 serligen snöskador uppkommit i skogen men icke av den omfattning, att de 

 böra särskilt uppmärksammas. 



Som av förestående uppräkning framgår, ha snöskadorna efter det 

 rika snöfallet 8 — 9 december 1915 samt senare under vintern härjat 

 skogarna i stora delar av Svealand och Götaland, varvid dock är att 

 märka, hurusom de sydligaste och västligaste delarna av landet varit 

 någorlunda oberörda. Mest hava skogarna lidit i gränstrakterna mellan 

 Västergötland och Närke (Tiveden), mellan Närke och Östergötland 

 (Tylöskogen) och mellan Södermanland och Östergötland (Kolmården). 

 Från dessa trakter visa ett tjugutal av skogsförsöksanstaltens gallrings- 

 ytor omfattningen av snöskadorna. 



' Jägmästare B. AsriiAN omtalar oerhörd skada å såväl ung som medelålders skog efter 

 snöfallen i november 1910, varvid en del bestånd nästan helt förstördes av snön. A Oskars- 

 hamns stad då tillhörande Y4 "^tl I.agmanskvarn om en ytvidd av omkring 200 hektar skog- 

 beväxt mark, bevuxen med gles 60 — 80-årig tallskog, måste omkring Yj ^^ virkesmassan 

 tillvaratagas såsom snöskadad. 



