(905; 



OM SNÖSKADORNA I SÖDRA ÖCH MELLERSTA SVERIGES SKOCAR. 



i;ii 



Ett exempel pä huru lärkträd med svagt utvecklade kronor däremot 

 lida av snötryck giver efterföljande yta. 



Försöksytan 300 är också belägen å Gärsebacken och upp.skatta- 

 des likaledes sommaren 19 15. Beståndet utgör en blandning av lärk 

 och gran, som uppkommit genom sådd å gammal rågsvedja i mycket 

 skärvig jordmån. Svedningen ägde rum för omkring 40 år sedan, och 

 marken brändes av mycket hårt. Lärkbeståndet växte upp särdeles tätt, 

 och granen bildar huvudsakligen underbestånd. Första gallringen utfördes 

 omkring år igo8. Som beståndet då var 30 år gammalt, voro lärkkro- 

 norna ytterst svagt utvecklade. Träden hade därför är 1915, då ny 

 stark gallring ägde rum, ej alls förmått att skaffa sig kraftigare kronor. 

 De mänga svaga träden med deformerade kronor ha också starkt lidit 

 av snötrycket såsom efterföljande sammanställning visar: 



Fördelningen av snötrycken å de olika dimensionerna framgår av 

 tabellbilagan 3. Vi finna av ovanstående sammanställning, att alla svaga 

 lärkar (andra kronskiktet) strukit med; i övrigt är det mest sidtryckta 

 och undertryckta träd, som skadats (se även sammanställningen i ta- 



bell 5)- ' 



Ett annat exempel på lärkens motståndskraft mot snöskador, då 

 kronorna äro kraftiga och väl utvecklade, giver försöksytan 281 

 å Ombergs kronopark. Beståndet här utgöres av 34-årig plantering, 

 som uppdragits genom klimpplantering och med 4 rader gran och i rad 

 lärk. Lärkarna dominera högst betydligt och komma med tiden att 

 sluta sig samman till ett verkligt lärkbestånd. Under vintern 1915— 

 1 9 16 ha här uppstått svår skadegörelse genom snötryck av granen, 

 medan alla lärkar stå oberörda av varje dylik skada. Kartan över försöks- 



