(917) OM SXÖSKADORNA I SÖDRA OCH MELLERSTA SVERIGES SKOGAR. 143 



För att vid trädens beskrivning rätt karaktärisera de olika växlingarna 

 i deras beskaffenhet använder jag numera i provytsböckerna även paren- 

 teser kring beteckningen, varvid t. ex. (a) utmärker ett träd, som är 

 mera obetydligt sidotryckt. I den föreliggande sammanställningen äro 

 beteckningarna inom parentes hänförda till respektive bokstäver. Även 

 användas ibland vid trädens beskrivning kombinationer av ett par bok- 

 stäver, särskilt ad och ab. I detta fall äro träden hänförda till den bok- 

 stav, som kommer längst fram i alfabetet. 



Granska vi nu närmare tabellen, finna vi tydligt, hurusom a-träd, 

 d. v. s. sidotryckta träd, och d-träd, undertryckta eller klämda träd, 

 lidit mest. I ytorna å Tiveden ha sålunda, vad tallen beträffar, av a- 

 träden skadats 37 °o och av d-träden 62 /o ^ Motsvarande siffror för 

 granen äro 20 och 25 % respektive. A Jönåkers häradsallmänning ha 

 bland tallarna 34 % av a-träden och 38 % av d-träden strukit med. 

 Av granarna, som i försöksytorna därstädes endast förekomma som 

 under- och mellanbeständ, ha 17 °o av a-träden och 16 % av d-träden 

 snöskadats. En jämförelse mellan de olika avdelningarna i ytan 27 å 

 Jönåkers häradsallmänning visar, huru a- och d-träden procentvis mera 

 skadats i krongallringarna. I den svaga låggallringen (avd. VI) ha bland 

 tallarna a\- a-träden skadats 34,5 ', och av d-träden 18,2 %, i den starka 

 låggallringen (avd. I) 42,7 och ii,i °.^ och i den extra starka låggall- 

 ringen (avd. V) 32,7 och 33,5 ^^ respektive. Däremot visar den svaga 

 krongallringen (avd. \) en förlust med 62 "^^ av a-träden och 55 ',^ av 

 d-träden, den starka krongallringen (avd. VII) 61,7 och 55 ^^ samt den 

 extra starka krongallringen 39,4 och 43 ^.^ respektive. Som detta 38- 

 äriga bestånd endast varit gallrat i 5 år, finnes det även i de starka 

 gallringarna mänga a-träd, dä flertalet träd tidigare trängt varandra. Även 

 det kvarstående trädet i en grupp av tvä till flera träd har därföre ofta 

 ännu kronan ensidigt utvecklad. 



I de ogallrade bestånden förekomma a- och d-träd, rikligt \arfore dessa 

 bestånd också lätt utsättas för snöskador. V^id gallringar (åtminstone 

 låggallringar) borttagas i regel dylika träd, vårföre även nygallrade be- 

 stånd skenbart lida mindre än ogallrade. 



Försöksanstaltens ytor visa vidare, att bestånd, som under längre tid 

 gallrats och fått väl utvecklade kronor, i regel lida minst av snöskador. 

 Undantag härifrån gjorde, som förut nämnts, det exceptionella ovädret 

 den 15 maj 19 15. Mdare framgår av uppgifterna från gallringsytorna, 

 att starka gallringar ej lida så mycket som de svaga, åtminstone när 



* De kursiva siffrorna i tabellen avse lärken och de ingå ej i inedeltalen. 



