146 GUNNAR SCHOTTE. 



920 



Sammanfattning rörande snöskadornas uppträdande i olika 



bestånd m. m. 



Beståndsvårdens betydelse. 



De upplysningar, som skogspersonalen lämnat å de utsända fråge- 

 cirkulären, bekräfta i stort sett iakttagelserna från försöksytorna, åtminstone 

 på så sätt, att flertalet funnit, hurusom ogallrade bestånd lidit mest och 

 att nygallrade bestånd äro mycket utsatta för skador. Frågan om de 

 starkare gallringarna lidit mer eller mindre än de svagare, besvaras väx- 

 lande. Här bli kanske också iakttagelserna lättare subjektiva, och 

 omdömena kunna i någon mån påverkas av iakttagarens intresse eller 

 rädsla för starka gallringar. I förra fallet försvaras de starka gallringarna, 

 i senare varnas för dem. 



Av de till den i december 1916 inkomna rapporterna eller 121 styc- 

 ken, ha sexton meddelare ej angivit, vilka bestånd, gallrade eller ej, 

 som skadats mest. Tjugu personer anse, att de ogallrade bestånden lida 

 mest, trettioen ha funnit ogallrade och därnäst nyligen gallrade bestånd 

 mest ramponerade, trettiosju meddelare hålla före, att nyligen gallrade 

 bestånd fördärvats mest, medan tio rapportörer ej ha kunnat förmärka 

 någon skillnad mellan gallrade och orörda bestånd. Enigheten är så- 

 lunda stor därom, att isynnerhet ogallrade och nyligen gallrade bestånd 

 varit mest utsatta för snöskador. 



Rörande gallringsstyrkans inverkan pa motståndskraften mot snöska- 

 dorna divergera, som nämnt, meningarna mera. Här är också svårt att 

 lämna klara uppgifter, då vad en person anser för stark gallring, kan 

 av en annan betecknas som svag. Tjugu meddelare ha ej funnit någon 

 skillnad på snöskadornas uppträdande i svagt eller starkt gallrade be- 

 stånd, och tjugu hålla före, att de starkare gallrade bestånden skadats 

 mest. Härvid framhålles bl. a., att skadorna bli allvarligare, emedan 

 ersättningsträd då saknas. Häremot kan dock anmärkas, att ett sådant 

 resonemang knappast kan gälla annat än ljushuggningarna, där normalt 

 utvecklade träd borttagas. Så snart svagare individ vid krongallringen 

 eller svagare låggallringar sparas, är det i allmänhet just dessa, som stryka 

 med vid ett snöbrott och kunna därför i regel ej bli några ersättnings- 

 träd. Nio meddelare ha emellertid iakttagit, att de starkast gallrade 

 bestånden lidit minst. Som förut framhållits, torde det riktiga vara, att 

 starkare gallrade bestånd lidit mindre, därest några år förflutit, sedan 

 gallringen ägde rum. 



I detta sammanhang är av intresse citera några uttalanden i frågecirku- 

 lären, vilka väl stämma med iakttagelserna från försöksytorna. Jägmäs- 



