(143) OM EFTERGRONING HOS TALLFRÖ. 203 



Historiken över de föreliggande spörsmålens tidigare behandling i 

 äldre svenskspråkig skogslitteratur kan affardas mycket kort; de tyckas 

 där överhuvudtaget knappast alls ha blivit dryftade. Skulle det nord- 

 svenska tallfröet verkligen till den omfattning och så pass ofta, som 

 skogsförsöksanstaltens såddförsök tyckas giva vid handen, »ligga över» 

 en eller flera vegetationsperioder i skogsmarken, innan groningen är 

 fullt avslutad, är det onekligen i viss mån förvånande, att alls intet 

 härom finnes antytt i de grundliga arbeten över den nordiska tallen, 

 som föreligga, t. ex. i A. G. Blomqvists »Finlands trädslag i forstligt 

 hänseende beskrivna. I Tallen.» Finska forstfören. meddelanden Bd 



3, Hälsingfors iS8i eller i Th. ÖRTENBLADS »Om den högnordiska 

 tallen», Bihang till Kungl. svenska Vet. -Akademiens handlingar, Bd 13, 

 Avd. III N:o II. Stockholm 1888. Att inga som helst iakttagelser i 

 denna riktning då ännu blivit gjorda beträftande det högnordiska tall- 

 fröet, visar så gott som något, hur sparsamma de dittillsvarande kultu- 

 rerna med dylikt frö i själva verket varit. 



En kort diskussion över ämnet: Kan frö av tall, gran och lärkträd 

 ligga ett år i jorden och sedan gro och uppkomma som plantor?» före- 

 kom däremot vid ett årsmöte med Västra Sveriges skogsmannaförbund 

 i Uddevalla den 26 juli 1896, varöver protokoll återfinnes i tidskriften 

 Skogvaktaren för samma år, sid. 221. Trenne talare: kronojägare O. J. 

 Lindberg, gro.sshandlare J. E. Palmer samt jägmästare H. D. Bruhn, 

 anförde skäl, som bragt dem till den uppfattningen, att den framställda 

 frågan borde besvaras jakande. PalmÉR meddelade såsom bevis för 

 eftermognad, att samma fröparti, som vid en analys visat 60 procents 

 grobarhet, vid en andra analys en manad senare visat So procent; Bruhn 

 hade efter en sådd på sandjord i Halland funnit det uppkomna plant- 

 beståndets ålder växla mellan i — 4 år. 



Det är emellertid först i A. Maass' uppsats »Frömängden vid rutsådd 

 av tall- och granfrö . Meddel. från Statens Skogsförsöksanstalt, Haft. 



4, 1907, som spörsmålet om tallfröets eftergroning kan sägas ha blivit 

 omnämnt på grundval av verkliga försök, om också här mera i förbigå- 

 ende och på sidan om de övriga rönen. IMan återfinner MaaSS' diskus- 

 sion över detta ämne å sid. 8 (73) — 10 (75) i hans nämnda uppsats. Han an- 

 såg de gjorda observationerna bevisa, att en del av det på våren ut- 

 sådda tallfröet övervintrat, innan det grott. I tabell 6 av hans uppsats 

 angives t. o. m., hur stor procent av plantbeståndet som på hösten året efter 

 sådden utgjordes av dylika sengrodda plantor, dels i medeltal (öv fröet 

 från var och en av de 5 undersökta tallprovenienserna, dels i medeltal 

 för vart och ett av de 6 besådda försöksfälten. Den eftergroningsprocent, 

 vartill MaaSS kommit, är ej hög; för tallfrö från Ångermanland anger han 



