(159) OM EFTERGRONING HOS TALLFRÖ. 219 



varav jag anser uteslutet, att en dylik förväxling av de vid förändringarna 

 i plantbeståndet verksamma orsakerna skett. 



Först bör då framhållas, att de funna värdena ingalunda anses vara 

 fria från smärre fel och oregelbundenheter, orsakade av störande infly- 

 telser av flera olika slag. Dessa kunna i stort sett hänföras till 3 olika 

 kategorier: 



1:0) Felräkning av plantor, i regel överhoppande av desamma vid plant- 

 revisionen, kan ha skett. Denna felkälla torde med en och annan enhet 

 ha minskat plantbeståndens angivna storlek synnerligast å de mycket 

 plantrika avdelningarna av försöksytorna n:ris 32, 215, 216 och 233. 



2:0) Utifrån påkommen skadegörelse av olika slag har här och där 

 vållat en abnorm minskning av plantbeståndet. Som skadegörelser av 

 detta slag kan anföras, att vid militärövningar en eller annan ruta blivit 

 nedtrampad på försöksyta n:r 33, att beteskreatur vållat liknande skador 

 å yta n:r 218, att fläckvis uppbrytande jäslera och överströmmande vatten 

 skadat en del såddrutor på yta n:r 34, att ris och toppar av ett par 

 utanför yta n:r 216 stående träd, vilka senare avverkats, fallit över och 

 något skadat plantbeståndet i en del rutor å nämnda yta, att skogsfågel 

 här och där, särskilt å yta n:r 233, uppkravsat en del såddrutor o. s. v. 



3:0) Självsådd har otvivelaktigt här och där tillkommit och i någon 

 mån höjt de resultat, som här tillskrivits eftergroningen av de utsådda 

 fröna. 



Vad jag här vill visa, är alltså blott det, att sistnämnda tillskott ej 

 över lag kunnat vara av tillnärmelsevis den storlek, att den i vissa fall 

 funna plantökningen i såddernas 2:dra och 3:dje vegetationsperiod helt 

 eller ens huvudsakligast kunnat bero härav. 



För det första är att märka, att samtliga försöksytorna ligga på kala 

 hyggesplatser, vilka i de flesta fall äro av mångdubbelt större areal än 

 själva försöksytan. Runt omkring denna senare eller åtminstone längs 

 större delen av dess periferi skiljes den därför av kala bälten från skogs- 

 bryn eller trädgrupper, varifrån självsådd kunnat komma. Den självsådd, 

 som under sådana förhållanden verkligen kunnat uppkomma i försöks- 

 ytans såddrutor, borde ju, trots markberedningen, ej kunnat te sig nämn- 

 värt rikligare, utan snarare sparsammare än den, vilken samtidigt härmed 

 borde ha infunnit sig å de delar av hyggesplatsen, vilka legat långt 

 gynnsammare till för fröspridningen. Ingenstädes tycks emellertid den 

 naturliga besåningen under de närmaste åren efter försökskulturernas an- 

 läggning varit av den styrka, att avsevärda störningar i såddresultaten 

 därigenom kunnat orsakas. 



Under den förut framkastade förutsättningen, att hela eller större delen 

 av den föregivna eftergroningen vore en av självsådd orsakad skenföre- 



