(205) FORMKLASSTUDIER I FULLSLUTNA TALLBESIÅND. 265 



gallrades. Vid följande revisioner 191 1 och 1916 fortsattes ljushuggningen 

 å avdelning I, avdelning II genomgicks år 191 1 med en fri dansk gallring, 

 vilken 1916 överfördes till gallring enligt Klers (7) system. 



Ytan T 7 är utlagd i ett nu 72-årigt bestånd i två avdelningar, av 

 vilka det ena ljushuggits, den andra starkt låggallrats. Ytan 59 slut- 

 ligen är för närvarande omkring 115 år och har ända till sista revisio- 

 nen lämnats orörd, om man bortser frän en mycket svag låggallring vid 

 ytans anläggning. Ar 1916 genomgicks den emellertid med en kraftig 

 ljushuggning. Inom ytorna äro provstammar uttagna till antal växlande 

 mellan 30 och 70 st. Någon fara för att de utvalda provstammarna ej 

 skola på lämpligt sätt representera bestånden finnes ej. Särskilt å 58: I 

 och II samt 57 äro träden så gott som helt likformiga. Vid de föregående 

 gallringarna äro alla abnorma stammar redan uttagna. Det relativt goda 

 utrymmet i beståndet har dessutom medfört en synnerligen god kron- 

 utveckling. A ytan 59 är naturligtvis risken större. Som emellertid 

 ungefär haha stamantalet här uttogs, bör möjligheten att erhålla goda 

 provstammar varit rätt stor. 



A ytan 58: I äro följande mätningar utförda: 



A 50 st. provstammar är diameter och bark uppmätt \id varje meter, 

 och formpunkten bestämd. 



A 37 stående stammar är barken uppmätt vid brösthöjd. 



A samtliga 254 stående stammar är formpunkten bestämd a\' tre olika 

 personer vid skilda tillfällen. 



A samtliga stammar är dessutom höjden uppmätt med HUNIS höjdmätare 

 samt diametern vid 6 m mätt med LöF'S stångklave. Liksom vid 

 brösthöjdsmätningen har 6-meterdiametern mätts från två sidor. 



Sammandragna i diameterklasser om en cm. återges resultaten av dessa 

 mätningar i tab. 1. 



Ur denna sammanställning kan man i någon mån bedöma, hur nära 

 de utvalda provstammarna ansluta sig till beståndet. Som synes, skulle 

 man möjligen kunna spåra en något lägre höjd hos provstammarna än 

 hos beståndet. Kurvorna för 6 meters diameter sammanfalla så gott 

 som fullständigt, möjligen med någon dragning uppåt för måtten från 

 provstammarna. Dessa två omständigheter skulle således antyda en 

 något högre formklass hos dessa. A andra sidan synes emellertid form- 

 punktskurvorna ange något lägre formklass för provstammarna. Båda 

 avvikelserna äro emellertid obetydliga. Största skillnaden bör man ju 

 kunna vänta i fråga om formpunkten. Skillnaden borde emellertid bli sådan, 

 att de utgallrade stammarna visade högre formpunkt än de kvarstå- 

 ende. Det troliga är därför, att provstammarna fullt ut representera be- 

 ståndet. 



