(207) FORMKLASSTUDIER I FULLSLUTNA TALLBESTÅND. 267 



vilken roll den spelat och fortfarande spelar vid de norrländska stämp- 

 lingarna och därmed förbundna okularapteringarna, varvid ständigt rot- 

 stocken upptages med stångklave. Många konstruktioner finnas, så t. ex. 

 Arvidsjaursklaven och Karsbergs klave med avläsning på skala, fästad 

 vid själva klaven. En sådan konstruktion kan naturligtvis aldrig an- 

 vändas för precisionsmätning. Större möjligheter i det fallet erbjuda 

 KR0NSTEDT's och Löf's klavar, vilka båda tillåta avläsning i huvud- 

 höjd. Vid här föreliggande arbeten har Löf's stångklave begagnats. 

 Som den under senare åren kommit rätt mycket i bruk, torde dess 

 konstruktion endast behöva beröras med några få ord. 



Själva klaven är byggd enligt samma princip som Arvidsjaursklaven 

 d. v. s. med svängd linjal. Inuti denna löper den rörliga armen, som 

 tack vare den svängda linjalen endast behöver vara ungefär en deci- 

 meter i längd. Vid den rörliga armen är en wire fästad, som fort- 

 sättes av järntråd ned genom en bambustång, i vilken tvärväggarna vid 

 noderna äro borttagna. I huvudhöjd är järntråden förbunden med en 

 hylsa, som omsluter stången och kan föras upp och ned över en å stången an- 

 bragt skala. Avläsningen sker å försöksanstaltens klavar på millimeter. 



Klaven arbetar säkert, sedan den väl blivit noggrant justerad. En 

 undersökning över dess tillförlitlighet gav till resultat en variation kring 

 riktiga värdena av ± 1,3 mm. Detta värde erhölls efter 25 mätningar 

 a kroppar med känd diameter av växlande storlek. Märkas bör emeller- 

 tid, att detta värde å felmöjligheterna med all säkerhet är för stort. 

 Undersökningen utfördes nämligen, sedan klaven en längre tid legat 

 inpackad och obegagnad. Den genom stången gående järntråden är 

 under sådana förhållanden mer eller mindre krokig och böjd. Under 

 fortgående arbete med klaven rätar sig tråden så småningom. Härigenom 

 åstadkommes en sakta sträckning, varför klaven till en början rätt ofta 

 måste kontrolleras. Att ett sådant förhållande har spelat in, framgår 

 med all önskvärd tydlighet av differensserien. Differenserna i nega- 

 tiv led stiga nämligen sakta 2 mm under mätningens gång. Helt säkert 

 skulle resultatet ställt sig betydligt bättre, om undersökningen utförts, 

 sedan klaven någon tid varit i bruk. 



Vad våra massatabeller beträffar, grundar sig den av MaaSS (10) utar- 

 betade som bekant på formklass bestämd genom 6 meters mätning. 

 Jonson (6) lämnar i sina tabeller en hjälptabell för samma metod. 

 Han rekommenderar den emellertid ej. Som skäl mot densamma 

 anför han svårigheten att erhålla så verkligt skarpa mått, som ford- 

 ras för formklassbestämning. Det förefaller emellertid, som om han 

 något överdrivit svårigheterna i det avseendet. Även om de nyss an- 

 givna felmöjligheterna vore de lägsta uppnåeliga, vilket långt ifrån torde 



