312 HENKIK HESSELMAN. 



ungefär de mängder, som bindas i den under året bildade vedmassan. 

 1 anslutning till dessa undersökningar ha Haselhoff och Bredemann 

 (Vageler 1908, sid. 41 — 42), från torra boklöv isolerat en Clostridiunt- 

 form, som är kväveassimilerande och som fått benämningen Clostridiuni d. 

 Sannolikt äro dock även andra mikroorganismer verksamma vid den kväve 

 assimilation, som äger rum vid lövens multning. Sålunda känner man, att 

 vissa lägre svampar, som leva på växtavfall, t. ex. cellulosarika stamdelar, 

 förmå assimilera luftens fria kväve. Hit höra t. ex. Alternaria tennis, 

 Macrosporium Jierharnni, Horniodendron cladosporoides och Cladosporium 

 herbarum, vilka allmänt uppträda på multnande växtdelar (Frölich 1908). 

 Dessa spela för svamparna den rollen, att de bestå de kolhydrater, ge- 

 nom vilkas oxidation nödig energi vinnes för kvävets assimilation. Andra 

 kväveassimilerande svampar har Ch. Ternetz (1907) isolerat från Ericacé- 

 rötter, nämligen åtskilliga Phoma-diXter'^, vilka visat sig äga en ganska 

 kraftig förmåga att assimilera kväve. Även två vanliga mögelsvampar, 

 Aspergillus niger och Penicilliiim glaucum ha samma förmåga, dock i 

 mindre utpräglad grad. 



Slutligen är att nämna att marken får ett tillskott av kemiskt bundet 

 kväve genom nederbörden, som innehåller små och växlande mäng- 

 der av ammoniak och salpetersyra. Kulturländerna med sin starkt ut- 

 vecklade industri synas erhålla en på kväveföreningar rikare nederbörd 

 än områden, som mera befinna sig i naturtillståndet, liksom ock ammo- 

 niakföreningarna där synas spela en större roll än nitraterna (Vageler 

 1908, sid. 27 — 29). För vårt land har man beräknat ett tillskott med 

 nederbörden av omkring 5 kg pr år och har (Feilfizen och LUGNER 1910). 



Om de kvävekvantiter, som på biologisk väg komma marken till godo, 

 veta vi ännu litet. Henrvs nyss omnämnda undersökningar tala emel- 

 lertid för att det här rör sig om högst avsevärda och för skogens kväve- 

 ekonomi mycket betydande belopp. Liksom för alla biologiska fenomen 

 spela säkerligen de yttre förhållandena en viktig roll, och hela processen 

 torde växla allt efter växtsamhällets beskaffenhet och tillstånd. Så 

 mycket vet man emellertid, att humusämnena ha den betydelsen, att 

 de lämni de för processen nödvändiga organiska kolföreningarna, men 

 det skulle säkerligen innebära ett stort misstag, om man ville antaga, att 

 processen bleve livligare, ju humusrikare marken är. Även härvidlag 

 har utan tvivel humustäckets beskaffenhet en mycket stor betydelse. 

 En undersökning av de faktorer, som inverka på markens kväveassimila- 

 tion, skulle säkerHgen kunna lämna resultat av stort praktiskt och teo- 

 retiskt intresse. 



^ Om dessa svampar ingå i den bekanta Ericacemy\iOT\\\i&i\ är emellertid mycket tvivel- 

 aktigt. 



