STUDIER ÖVER SALPETERBILDNIXGEN I NATURLIGA JORDMÅXER. 319 



medtagits jämte en del av mineraljorden. De iakttagna försiktighetsmåtten 

 ha varit tillfredsställande, endast i ett par fall föreligger anledning att 

 misstänka infektion. 



För undersökning ha använts tvä något olika näringslösningar, nämligen 



i) Ammoniumsulfat i gr 



Kaliumfosfat i gr 



Vattenledningsvatten i liter 



2) Ammoniumsulfat 4 gr 



Kaliumfosfat 2 gr 



Vattenledningsvatten i liter 



Lösningen n:r i (WiNOGRADSKY, Lafar 1904 — 1906 III, sid. 146) an- 

 vändes vid de tidigare undersökningarna, lösningen n:r 2 (BUHLERT och 

 Fickendey) för de kulturer, som gjors efter jan. 19 13. 



För kulturerna användes erlenmeyerkolvar med en bottenvidd av 10 cm. 

 I varje kolv användes 25 ccm näringslösning, försatt med i gr kolsy^ad 

 magnesia. Lösningarna steriliserades med iakttagande av nödiga försiktig- 

 hetsmått för undvikande av ammoniakförluster (Lafar, 1904 — 1906 III, 

 sid. 146). Näringslösningen, som bildade ett mycket tunt skikt på kolvens 

 botten, så att den lätt genomluftades, infekterades med den jord, som 

 skulle undersökas. Vid de första försöken användes c:a i gr frisk jord 

 till varje kolv, vid de senare 20 ccm av en jorduppslamning (100 gr jord 

 i 200 gr vatten); från och med sept. 19 15 ha 4 ä ,5 gr frisk jord an- 

 vänts till infektion. 



Genom att följa de kemiska förändringar, som den infekterade saltlös- 

 ningen genomgår, kan man bedöma om i jordprovet finnes salpeterbil- 

 dande bakterier eller ej. Dessa böra nämligen oxidera ammoniaken till 

 salpetersyrlighet och salpetersyra, och de förändringar, som härigenom 

 inträda i kulturvätskan, kunna lätt iakttagas genom lämpliga reagens. 

 För undersökning på ammoniak användes Nesslers reagens, för sal- 

 petersyrlighet Trommsdorfs, för salpetersyra difenylamin och konc. sva- 

 velsyra. Det senare reagenset ger utslag såväl för nitrit som för nitrat. 

 Man kan därför ej vara säker på nitratförekomst, förrän kulturvätskan 

 upphört att ge nitritreaktion, eller om man genom särskilda medel för- 

 stört nitriten. Reaktionerna utföras lämpligen på en porslinspalett, sådan 

 som användes för akvarellmålning. Xågra droppar av reagenset hällas i de 

 små fördjupningarna i paletten, ur kulturkärlen upptages en vätskedroppe 

 medelst en steriliserad, i spetsen till en liten platta sammanvirad platina- 

 tråd. Allt efter reaktionens styrka kan man ungefärligen bedöma kul- 

 turvätskans halt av ammoniak, salpetersyrlighet och salpetersyra. För 

 att illustrera nitrifikationens gång återges i tab. 2 — 5 några av de förda för- 



