STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. ^2 5 



Kap. VI. Salpeterbildningen och dess roll i olika 

 växtsamhällen. 



Då denna undersökning över salpeterbildningen i naturliga jordmåner 

 i främsta rummet har ett växtbiologiskt syfte, ligger det närmast till 

 hands att först skildra de enheter, som undersökts, nämligen de olika 

 växtsamhällena, för att sedan övergå till en mera allmänt hållen redo- 

 görelse för nitrifikationens roll i den naturhga vegetationen. Jag hop- 

 pas på detta sätt bättre kunna få fram den betydelse, som salpeterbild- 

 ningen har i rent växtgeografiskt avseende, och påvisa hur denna process, 

 liksom alla andra biologiska processer, påverkas av klimatet. Klimatet 

 spelar härvidlag såväl direkt som kanske framförallt indirekt en mycket 

 viktig roll : direkt genom att temperatur och fuktighet inverka på mikro- 

 organismernas liv, indirekt genom att klimatet reglerar de markbildande 

 processerna, sålunda bidragande att prägla den miljö i vilken salpeter- 

 organismerna leva. En skildring av de oUka växtsamhällena bildar emel- 

 lertid det bästa grundlaget för en diskussion av dessa frågor. 



Bokskogar. 



(Detaljundersökningar sid. 425.) 



Av bokskogar kan man i vårt land i stort sett urskilja två typer, 

 den ena utmärkt av ett muUartat, den andra av ett mera råhumusartat 

 humusskikt. Några skarpa gränser finnas ej mellan dessa tvenne typer; 

 man träftar ej sällan övergångsformer, om vilka man kan tveka, till vil- 

 ken typ de böra föras. 



Bokskogen med muUartad humus har ett på marken löst liggande 

 lager av torra löv. Under detta anträffas ett av maskar väl genomar- 

 betat, luckert jordskikt med en växlande humushalt, som dock ej gärna 

 överstiger lo %. De organiska ämnena äro väl blandade med mineral- 

 partiklarna. Humusskiktet övergår så småningom och utan skarpa grän- 

 ser i den underliggande, mer eller mindre rostfärgade mineraljorden. 

 Denna bokskogstyp utmärkes av en karaktäristisk flora, i vilken följande 

 växter särskilt förtjäna nämnas, nämligen blåsippa {Anemone hepaticd), 

 vitsippa [Anemone nonorosa), gulsippa (Anci)ione ramincidoides), mysk- 

 madra [Asperida odorata), violer ( llola rivhnana och V. sUuestris), Dentaria 

 bulbifera, Galeobdolon luteum, Stellaria holostea och 7ieinonnn* glocJddos- 

 penna, Melica tonflora, Miliinn effusuni, harsyra {Oxalis acetoselld). I 

 somliga bokskogar av denna typ förekomma även Alliiwi ursintini och 

 Mercurialis perennis. 



Av den örtrika bokskogen kan man säkerligen urskilja olika under- 



